OBH 3669/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindulása:
	A Budapesti Fegyház és Börtönben fogvatartott panaszos beadványában az orvosi ellátás rendkívüli hiányosságait sérelmezte, ugyanis - állítása szerint - az intézetben még a legalapvetőbb gyógyszereket (fájdalom- és lázcsillapítókat) sem biztosítják a fogvatartottak számára. Kifogásolta, hogy magas vérnyomására nem adnak neki rendszeresen vérnyomáscsökkentő gyógyszert, csak bizonyos időközönként, hosszas utánajárást követően; továbbá egy alkalommal állítólag azért kapott fegyelmit, mert kijelentette, hogy panaszt fog tenni, miután a kért orvosi ellátást megtagadták tőle; a parancsnokhoz intézett panaszait pedig nem vizsgálták ki.
	Az ügyben - alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel - vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a büntetés-végrehajtás országos parancsnokától a panaszban foglaltak kivizsgálását; a Fővárosi Főügyészség Bv. Felügyeleti Osztályának vezetőjétől pedig tájékoztatást kértem.

Érintett alkotmányos jog:
•	Lehető legmagasabb szintű testi egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § /1/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere: 
•	1979. évi 11. tvr. a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról:
42. § (1) A büntetésvégrehajtás rendjét vétkesen megsértő elítélttel szemben - nevelése, valamint a büntetésvégrehajtás rendjének biztosítása érdekében - a következő fenyítések alkalmazhatók:
a) feddés,
d) a személyes szükségletekre fordítható összeg csökkentése,
f) magánelzárás,
47. § (2) Az elítélt egészségének védelmére és egészségügyi ellátására az egészségügyi jogszabályok az irányadók, a gyógyszerellátás térítés nélkül illeti meg.

•	5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról:
12. § (1) A bv. intézetben fogvatartott sürgősségi orvosi ellátását a bv. orvos, munkaidőn túl, valamint munkaszüneti napokon a készenléti szolgálatot teljesítő orvos, ennek hiányában a bv. intézet székhelye szerint területileg illetékes háziorvosi ügyeleti szolgálat (sürgősségi orvosi szolgálat, mentőszolgálat) biztosítja.
36. § A fogvatartott térítésmentes gyógyszerellátását - az orvos utasítása alapján - a bv. intézet biztosítja.
37. § (1) A gyógyításhoz szükséges gyógyszer milyenségét és mennyiségét, valamint a gyógykezelés időtartamát a bv. orvos határozza meg.
(2) A beteg csak a bv. orvos írásos engedélye alapján tarthat magánál gyógyszert.
(3) Gyógyszertartási engedély nem adható azon gyógyszerekre, amelyek visszaélésre adhatnak lehetőséget (altatók, nyugtatók, testépítéshez szolgáló szerek stb.).
(4) Fogvatartott gyógyszert nem kezelhet és nem oszthat.
(5) A fogvatartott részére csak Magyarországon érvényes forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező gyógyszer, tápszer vagy gyógyhatású készítmény rendelhető.

A vizsgálat megállapításai:
	A BVOP tájékoztatása szerint az Egészségügyi Főosztály által végzett ellenőrzések során több ízben megállapították, hogy a bv. intézetekben nemhogy az alapvető fájdalom- és lázcsillapítókat, de egyéb, nehezen beszerezhető, drága gyógyszereket is biztosítani tudnak a fogvatartottak számára.
A panaszos - egészségügyi anyaga szerint - már korábban is tudott magas vérnyomásáról, de nem szedett rá gyógyszert. Befogadása - 1998. január 19. - óta rendszeresen ellenőrzik a vérnyomását. Kis dózisú gyógyszeres terápia hatására állapota stabilizálódott; fejfájással járó rosszullétei esetén pedig más gyógyszereket is kapott. A panaszos édesanyja több zárójelentést küldött az intézetbe, mire a parancsnok felülvizsgálatot rendelt el, az intézet orvosa pedig tájékoztatta a hozzátartozót. 
A parancsnok 1999. június 17-én személyes meghallgatáson fogadta a panaszost; az ügy "további intézkedést nem igényel" megjegyzéssel zárult, amit a fogvatartott tudomásul vett. 2000. júniusában egyszemélyes elhelyezését kérte, mert félt a társaitól. A parancsnokhelyettes - a fogvatartott agresszív magatartása és üldözési mániája  miatt - engedélyezte az egyszemélyes zárkában való elhelyezést.
A panaszost eddig öt alkalommal fenyítették meg, a fegyelmi határozatokat tudomásul vette. 2000. április 5-én délelőtt a fogvatartott fejfájással jelentkezett az egészségügyi szolgálatnál, ahol gyógyszert kapott. Délután újra megfájdult a feje, de ekkor már nem látták el. Ezután panaszt tett a nevelőnél, majd emelt hangon felszólította a körlet-főfelügyelőt, hogy utasítsa az egészségügyi személyzetet, hogy lássák el a panaszát. A főfelügyelő tájékoztatta, hogy nem jogosult ilyen utasítást adni, mire a fogvatartott kiabálni kezdett. Ezt követően fegyelmi eljárás indult a fogvatartottal szemben, mely során megbánást tanúsított, ezért tiszteletlen magatartás miatt feddés fenyítésben részesítették. A határozat ellen nem tett panaszt.
	A fogvatartott 2000. július 18-án a bv. ügyészhez fordult, egészségüggyel kapcsolatos panasz miatt kérve személyes meghallgatását. A Fővárosi Főügyészség osztályvezető ügyészének tájékoztatása szerint a július 24-én tartott meghallgatáson a fogvatartott sérelmezte, hogy magas vérnyomását nem az általa igényelt gyógyszerrel kezelik az intézetben. A bv. ügyész a panaszt kivizsgálta, és megállapította, hogy a fogvatartott magas vérnyomására az orvos által javasolt gyógyszert rendszeresen megkapta. Az október 31-én végzett utolsó orvosi vizsgálaton a panaszos vérnyomása normális volt, gyógyszereit további 30 napra kiírták.
	Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszost nem érte sérelem a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogával kapcsolatban. A bv. intézetben panaszait kivizsgálták, betegségére megfelelő gyógyszert kapott. A gyógykezelés formáját, az alkalmazott gyógymódot minden esetben az intézet orvosa, nem pedig a fogvatartott határozza meg. Ennélfogva az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem tártam fel.

Budapest, 2001. január 18.

Gönczöl Katalin