OBH 3590/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Állampolgári panasz alapján vizsgálatot indítottam Szigetvár Város Önkormányzatának Képviselő-testülete által a lakossági szemétszállítás díjának megállapításáról alkotott 27/1999. (XII.15.) ÖKR. sz. rendeletének (a továbbiakban: Ör.) alkalmazásával kapcsolatban.
	A panaszos azt sérelmezi, hogy szemétszállítási díjat kell fizetnie annak ellenére, hogy háztartásában nem keletkezik elszállítást igénylő hulladék. Az éghető hulladékot ugyanis eltüzelik, a komposztálható hulladékot komposztálják, az előbbi módszerekkel nem hasznosítható hulladékot pedig egy használaton kívüli kútba dobják.

Megállapított tényállás
	Szigetvár Város Önkormányzat Képviselő-testülete az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (Kötv.) által adott felhatalmazás alapján alkotta meg rendeletét a lakossági szemétszállítás díjának megállapításáról. A rendelet differenciált díjrendszert állapított meg, amely figyelembe veszi a lakások és az abban lakó személyek számát, valamint az alkalmazott szemétgyűjtő tartály nagyságát.
	A rendelet értelmében a szemétszállítási díjat negyedévenként számlázzák, befizetése a szolgáltató által kiállított számla alapján a negyedév közepén esedékes.

Az ügy jogszabályi háttere
•	Az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (Kötv.)
•	A hulladékgazdálkodásról szóló - 2001. január 1-jén hatályba lépett - 2000. évi XLIII. törvény (Hgt.)  
•	A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII.23.) Korm. r. (a továbbiakban: Vhr.)
•	A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 

Az ügyben érintett alkotmányos jogok
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".
77. § (2) bekezdése szerint "Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek".

A vizsgálat megállapításai
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése értelmében az önkormányzati rendeletek vizsgálatára az országgyűlési biztos hatásköre nem terjed ki. Az önkormányzat rendeletalkotó tevékenysége és rendelete ugyanis nem tekinthető olyan hatósági tevékenységnek, melynek vizsgálata az Obtv. értelmében az országgyűlési biztos hatáskörébe tartozik.
	Vizsgálatom során ezért csupán azzal a kérdéssel foglalkozhattam, hogy az önkormányzati rendeleten alapuló szolgáltatói gyakorlat eredményez-e valamely alkotmányos joggal kapcsolatban visszásságot.
	Az Ör.-t a városi önkormányzat az akkor még hatályos Kötv. által adott felhatalmazás alapján alkotta meg. A Kötv. nem adott pontos eligazítást az önkormányzatoknak abban a kérdésben, hogy a szilárd hulladék elszállítási díjának megállapításakor milyen szempontokat kell figyelembe venniük.
	A Kötv. is kimondta azonban azt, hogy a hulladékszállítási közszolgáltatással ellátott területen lévő ingatlanok tulajdonosai a közszolgáltatást kötelesek igénybe venni. Ebből következik, hogy a szervezett hulladékszállítási közszolgáltatás igénybevétele nem mellőzhető, illetve az igénybevétel elmulasztása az ingatlantulajdonost nem mentesíti a díj megfizetésének kötelezettsége alól. A Kötv. ugyanis abból a feltételezésből indult ki, hogy hulladék minden lakott, illetve használatban lévő ingatlanon keletkezik. A település tisztaságának megóvása és a környezetvédelmi szempontok érvényesítése érdekében pedig a keletkezett szilárd hulladék ártalmatlanításának egyetlen engedélyezett módja a kötelező hulladékszállítási közszolgáltatás igénybevétele. Ennek alapján az Alkotmánybíróság sem tartotta alkotmányellenesnek azokat az önkormányzati rendeleti előírásokat, amelyek azt az előírást tartalmazták, hogy a hulladékszállítási közszolgáltatás díját az is köteles megfizetni, aki a szolgáltatást nem veszi igénybe.
	A Kötv. helyébe lépett Hgt. már kifejezetten előírja, hogy az ingatlan tulajdonosa az ingatlanon keletkező hulladékot köteles a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, és átadni az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek.
	A Vhr. 5. §-a értelmében pedig mindenki köteles a közszolgáltatás díját megfizetni, aki a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. 
	A Vhr. 8. § (5) bekezdése értelmében pedig nem tagadható meg a szolgáltatási díj megfizetése arra hivatkozva, hogy valaki nem teljesíti a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit, feltéve, hogy a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a szolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja.
	Az előbbiek alapján megállapítható, hogy mind a 2000. december 31-ig hatályban volt Kötv., mind az ez év január 1-jétől hatályos Hgt. és Vhr. alapján kötelező a hulladékszállítási közszolgáltatás igénybevétele és az ezzel kapcsolatos díj megfizetése akkor is, ha valaki a közszolgáltatást nem veszi igénybe.
	Nem valósít meg tehát alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot az, hogy panaszosnak fizetnie kell a közszolgáltatás díját annak ellenére, hogy a lakásában keletkezett hulladékot megsemmisíti, feldolgozza, illetve egy használaton kívüli kútban elhelyezi. A jogszabályok célja éppen az, hogy a hulladék ártalmatlanítását a környezetvédelem követelményeinek megfelelően végezzék el. A hulladék megsemmisítésének azok a módjai, amelyek e követelményeknek nem felelnek meg, nem fogadhatóak el, és nem mentesítik a tulajdonosokat a díjfizetés kötelezettsége alól.
	Az Alkotmánybíróság a Kötv. felhatalmazásán alapuló önkormányzati rendeletek alkotmányossági vizsgálata során több határozatában is megállapította, hogy a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának a Ptk.-ban rögzített követelményét az olyan tartalmú rendelkezés valósíthatja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. A díj megállapításánál az arányosságot a Hgt. és a Vhr. is megköveteli.
	Az Ör. által megállapított díjrendszer törekszik a szolgáltatás és ellenszolgáltatás arányosságának biztosítására azáltal, hogy a díj megállapításánál figyelembe veszi a lakásban lakó személyek számát, az alkalmazott szemétgyűjtő edényt, és az elszállítások gyakoriságát is. Az elmúlt évben alkalmazott díjrendszer ezért a gyakorlatban alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem eredményezett.
	A Hgt. és a Vhr. megjelenése, valamint a Kötv. módosítása azonban új helyzetet teremtett. Az említett jogszabályok a korábbinál részletesebben rögzítették azokat a követelményeket, amelyeket az önkormányzatoknak a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos rendeletek megalkotása, és a díj megállapítása során figyelembe kell venni.
	Az Ör. 5. § (2) bekezdése előírta, hogy a szemétszállítási díj megfizetésére kötelezettek negyedévenként, a negyedév közepéig fizessék meg a hulladékszállítási díjat. Ez azt jelenti, hogy az elmúlt évben a hulladékszállítás díját minden negyedévben, a negyedév felére vonatkozóan előre kellett megfizetni.
	A hulladékszállítási díj részleges előre fizetésének előírása ellentétes a Vhr. 8. § (4) bekezdésének azon előírásával, amely szerint a közszolgáltatás igénybe vevője a közszolgáltatási díjat a teljesített közszolgáltatás alapján, számla ellenében meghatározott időszakonként utólag köteles megfizetni.
	Azáltal, hogy az Ör. szabálya ellentétbe került egy utóbb hatályba lépett kormányrendelettel, a szabályozás gyakorlati alkalmazása során az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiságból eredő jogbiztonsággal összefüggő visszásságot valósít meg. A tulajdonosoknak ugyanis joguk van ahhoz, hogy a helyi önkormányzatok az életviszonyaikat a magasabb szintű jogszabályokkal összhangban szabályozzák, miután az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok az Alkotmány 77. § (2) bekezdése értelmében a helyi önkormányzatokra is kötelezőek.

Ajánlás
	Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem.
	Felkérem a Baranya Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy az Ötv. 98. §-a által biztosított törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja meg, hogy Szigetvár Város Önkormányzat Képviselő-testületének a lakossági szemétszállítás díjának megállapításáról szóló 27/1999. (XII.15.) ÖKR. számú rendelete összhangban van-e a hatályos magasabb szintű jogszabályokkal, köztük a Hgt. és a végrehajtására kiadott kormányrendeletek előírásaival.
	Abban az esetben, ha vizsgálata eredményeként úgy ítéli meg, hogy az önkormányzati rendelet egyes előírásai ellentétesek magasabb szintű jogszabállyal, kezdeményezze az érintett rendelkezések módosítását a helyi önkormányzat képviselő-testületénél.

Budapest, 2001. június 18.

Gönczöl Katalin