OBH 3433/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult hozzám, mert Bicskén a református temetőben a férje nyughelyéül szolgáló sírhelybe kifejezett tiltakozása ellenére férjének elhunyt testvérét is eltemették. Elmondása szerint a kriptát  férjével együtt készíttették 1958-ban apósa halálakor. A férjét 32 évvel ezelőtt ugyanide temették.
Azóta csak ő, illetve gyermekei gondozták a sírhelyet, és 1999-ben a panaszos fizette ki a sírhely újraváltási díját. A sírhely feletti rendelkezési jog jogosultjaként a fiát nevezte meg.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Az emberi méltósághoz való jogból levezethető kegyeleti jog, melynek része a panaszosnak az a joga is, hogy a rendelkezése alatt álló sírhelybe temethetők körét meghatározza. (Alkotmány  54. § (1) bekezdés.)

Alkalmazott jogszabályok:
•	A temetőkről és a temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: temetkezési törvény) 6. §-a , mely szerint a temető tulajdonosa a temető használatának rendjéről temető szabályzatot készít.
7. § (1)-(2)  bekezdés: a temető fenntartásával és üzemeltetésével összefüggő feladatok ellátását a temető fekvése szerint illetékes jegyző, fővárosban a főjegyző ellenőrzi.  A jegyző az (1) bekezdésben meghatározott jogkörében a.) felhív a jogszabályokban és a temető szabályzatban foglalt rendelkezések betartására, b.) szabálysértési eljárást folytathat le.
22. § (1)-(3) bekezdés: A temetési hely felett - a nemzeti sírkertbe tartozó temetési hely kivételével - az rendelkezik, aki megváltotta. A rendelkezési jog gyakorlása  a temetési helyre helyezhető személyek körének meghatározására, síremlék, sírjel állítására és mindezek gondozására terjed ki. A temetési hely újraváltásában elsőbbséget élvez az eltemettető, halála esetén pedig a törvényes öröklés rendje szerint soron következő közeli hozzátartozója.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai: 
	A vizsgálat során azokra a kérdésekre kellett választ kapnunk, hogy a temető tulajdonosa (Református Egyházközség) és a temetkezési vállalkozó az ügyben a jogszabályoknak megfelelően jártak-e el, továbbá hogy a temető szabályzata megfelelő rendelkezést tartalmaz-e  a rendelkezési jog érvényesítése érdekében.
	Tekintettel arra, hogy a temetkezési törvény a jegyzőt hatalmazza fel a temető fenntartásának és üzemeltetésének ellenőrzésére, az ügyben vizsgálatra Bicske jegyzőjét kértem fel. A jegyző a vizsgálat során meghallgatta a temetkezési vállalkozót, a Református Egyházközség képviselőjét, a panaszost és fiát, aki a sírhely feletti rendelkezési jog jogosultja, a panaszos sógornőjét, aki férjét a tiltakozás ellenére a sírboltba temettette.
	A meghallgatásokon felvett jegyzőkönyvek alapján az alábbi tényállást állapítottam meg:
A református egyház üzemeltetési szerződést kötött az Iharos Kft-vel. A temetkezési vállalkozó általában telefonon jelenti be, hogy melyik napon és hol végzi majd a temetést. Az üzemeltető rendelkezésre bocsátja a ravatalozót. A rendelkezési jogosultságról a temetkezési vállalkozónak nem volt tudomása sem a vizsgált esetben, sem más temetések alkalmával.
A gyakorlat az, hogy a temetés reggelén a megrendelők (a hozzátartozók) az alkalmazottaknak megmutatják a temetési helyet, melyet előzőleg a református egyház képviselőjével egyeztettek.
A temetkezési vállalkozó és a református lelkész egyeztetésekor a rendelkezési jogosultságról nem esett szó. A temetkezési vállalkozó szerint a református egyház megtartotta magának azt a jogot, hogy a rendelkezésre jogosultakról nyilvántartást vezessen.
A panaszos és sógornője egymásnak ellentmondóan adta elő a sírhely építésére, a költségek viselésére és a gondozásra vonatkozó adatokat. A sírhely feletti rendelkezési jogot illetően nincs közöttük megegyezés. A temető tulajdonosának nyilvántartása szerint  a rendelkezés joga a panaszos fiát illeti, aki előadta, hogy a nagybátyja temetése előtti nap estéjén édesanyjával együtt találkozott a református egyház képviselőjével és nagybátyja feleségével, valamint két gyermekével. Akkor úgy nyilatkozott, hogy rendelkezési jogáról nem mond le, és édesanyja és ő is azt szeretné, ha nagybátyja nem a családi kriptába kerülne elhelyezésre. Akaratuk ellenére azonban mégis oda temették.
Kijelentette továbbá, hogy ő mint a rendelkezésre jogosult, nem kívánja megváltoztatni a jelenlegi helyzetet, nem ragaszkodik ahhoz, hogy nagybátyját a kriptából kivegyék és újratemessék más helyen.
A Református Egyházközség képviseletében megjelent ügyintéző elmondta, hogy a két család közötti egyeztetés alkalmából, ahol ő is jelen volt ismertette a rendelkezési jogosultsággal kapcsolatos jogszabályokat. A temetés reggelén felajánlotta a panaszos sógornőjének, hogy új sírhelyet jelöl ki, de ő azt nem fogadta el.
A jegyzővel folytatott egyeztetés során bemutatta a temető 2000. évre érvényes szabályzatát, és egy 2001. február 12-i keltezésű szabályzatot, ennek hatálybalépési idejére vonatkozóan azonban nem tudott tájékoztatást adni.
Megerősítette, hogy a temetőben szolgáltatási tevékenységet végzők a rendelkezési jogosultságra vonatkozóan adattal nem rendelkeznek, ennek nyilvántartását továbbra is az egyház végzi.
	A fenti tényállás alapján megállapítom, hogy a temetkezési vállalkozó azon gyakorlata, hogy a temetés megrendelésekor nem győződik meg arról, hogy a temetkezési  helyet megmutató személynek van-e rendelkezési joga a sírhely felett, és az a körülmény, hogy a református  temető szabályzata nem tartalmaz előírásokat az üzemeltető és a szolgáltató részére történő adatszolgáltatásról és a rendelkezési jog jogosultjával való szerződéskötésről, veszélyezteti a fent említett alkotmányos jog érvényesülését.
	A jegyző a vizsgálat eredményeképpen felhívta a temetkezési vállalkozó figyelmét arra, hogy kötelessége és egyben érdeke is, hogy meggyőződjön arról, hogy a temetést intéző személy rendelkezési jogosultsággal bírjon, vagy legalább is a rendelkezési jogosulttól nyilatkozattal rendelkezzen arról, hogy a konkrét temetési helyen a temetés megtartható.
	A Református egyház lelkipásztorának figyelmét felhívta arra, hogy egészítse ki a temetőszabályzatot az üzemeltető és a szolgáltató részére történő adatszolgáltatás rendjével, gondoskodjon a temetési helyek megváltásának megfelelő dokumentálásáról és kössön szerződést a rendelkezésre jogosultakkal. A szerződésben pontosan rögzítse a rendelkezésre jogosult adatait, a rendelkezési jog helyét, időtartamát, a fizetendő díjat, a felek jogait és kötelességeit. 
A jegyző a meghallgatás alkalmával tájékoztatta a feleket arról, hogy a rendelkezési joggal kapcsolatos vitájukban bírósághoz fordulhatnak. Ezt az érdekeltek tudomásul vették.
	A jegyző válaszát elfogadom,  intézkedéseit, amelyek a temetőszabályzat kiegészítését és a temetkezési vállalkozó megfelelő eljárásának kialakítását  célozzák, alkalmasnak tartom arra, hogy a jövőben a temetkezési tevékenység a jogszabályoknak megfelelően történjen.
További vizsgálatot nem tartok szükségesnek, az ügyet lezárom. Erről a panaszost és a jegyzőt a jelentés egy példányával értesítem.

Budapest, 2002. február 21.

Lenkovics Barnabás