OBH 3413/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A tatabányai József Attila Gyermekotthon egyik neve elhallgatását kérő gondozottja panaszt tett a gyermekotthonban dolgozó nevelők és az igazgató ellen. A panaszos szerint a gyermekotthonban fizikailag bántalmazzák a gyermekeket, büntetésből a betegszobába zárják őket.
	Mivel a panasz összefüggésbe hozható az Alkotmányban rögzített emberi méltósághoz fűződő joggal, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam. Felkértem a Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjét arra, hogy a panaszban foglaltakat a gyermekotthonban vizsgálja ki.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
54.§ (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelytől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. 
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai 
	Felkérésemre a megyei gyámhivatal vezetője a panasz kivizsgálására a gyermekotthonban helyszíni vizsgálatot tartott.
	Válaszlevelében tájékoztatott arról, hogy a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény előírásainak megfelelően a nagy gyermekotthonok kiváltása megyéjükben megkezdődött, ezért a panasszal érintett József Attila Gyermekotthonban már nem tartózkodnak gyermekek. Az otthonban korábban elsősorban olyan 14. életévüket betöltött lányokat gondoztak, akiknek magatartási és beilleszkedési problémáik voltak. Többségük ebben az évben nagykorú lett, a kiskorú gondozottakat pedig két lakásotthonban helyezték el, ezért a helyszíni vizsgálatot a lakásotthonokban tartották.
	A gyermekekkel nem közölték azt, hogy bejelentett panaszra folytatnak vizsgálatot, indirekt módon próbáltak tájékozódni életkörülményeikről. Fizikai bántalmazásra egyik gyerek sem panaszkodott, a vizsgáló azt tapasztalta, hogy a gondozott gyerekek és a nevelők között a kapcsolat harmonikus. A panasznak azt a részét, hogy büntetésből a betegszobába zárják a  gondozottakat sem igazolták a gyerekek.
	A nevelők elmondták, hogy a betegszobára gyereket büntetésből soha nem zártak. A szökésből visszahozott lányokat - akik közül a szökés idején többen prostituáltként " dolgoztak " - az orvosi vizsgálat idejére a többi gyermek védelme érdekében valóban elkülönítették a betegszobában, de az ajtót soha nem zárták be.
	A nevelők és az intézmény igazgatója a panasz általános jellege miatt érdemben nem tudtak védekezni. Többségük hosszú évek, vagy évtizedek óta dolgozik a gyermekvédelemben, ilyen panasz soha nem merült fel ellenük. A panaszt vizsgáló azt tapasztalta, hogy a gondozott gyermekek mind a velük közvetlen kapcsolatban álló, gondozásukat, nevelésüket ellátó felnőttekhez, mind az intézmény igazgatójához szorosan kötődnek.
	A megyei gyámhivatal vizsgálata a panasz megalapozottságát nem igazolta. A fentiek miatt alkotmányos visszásság bizonyítottságának hiányában az  ügyet további vizsgálat nélkül lezárom.

Budapest, 2000. október 25.

Gönczöl Katalin