OBH 3312/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Scheilinger László

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében biztosított jogállamiság, jogbiztonságból fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha a nyomozóhatóságok - mérlegelési jogkörük alkotmányos kereteken belül történő gyakorlása során - az eljárást bűncselekmény hiányában megtagadják és az ellene benyújtott panaszokat megalapozatlanság miatt elutasítják.
Panaszos beadványaiban sérelmesnek tartotta, hogy a Miskolci Városi Rendőrkapitányság szerinte jogellenesen intézkedő alkalmazottja ellen tett feljelentésében nyomozást megtagadó határozat született, az ellene benyújtott panaszait pedig rendre elutasították.
Az ügyben megkerestük a panaszokkal érintett Borsod-Abaúj-Zemplén megyei főügyészt, a legfőbb ügyész helyettesét, valamint a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei  Ügyészségi Nyomozó Hivatal vezetőjét, akik - az anyagok ismételt felülvizsgálatát követően - a kért tájékoztatást megadták és a szükséges dokumentumokat rendelkezésre bocsátották.
A megküldött anyagok tanulmányozása eredményeként a feljelentéssel kapcsolatos ügyben a következő megállapításokat teszem:
Panaszos és élettársa 1999. július 04-én feljelentést tett a Miskolci Rendőrkapitányság intézkedő rendőrével szemben. Az abban foglaltakat az arra illetékes Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal - feljelentés kiegészítés keretében - megvizsgálta  (meghallgatások és a folyamatban lévő polgári peres eljárási jegyzőkönyv beszerzése) és a nyomozást az 1999. július 29-én hozott Ny. 244/1999. sz. határozatával megtagadta. Az ellene benyújtott panaszt a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Főügyészség az 1999. augusztus 19-én hozott Nf. 3243/1999/1/I. sz. határozatával jogerősen elutasította.
Ezt követően panaszos több felügyeleti intézkedés iránti kérelmet adott be, amelyeket a Legfőbb Ügyészség Nyomozás Felügyeleti Főosztálya érdemben elbírált és a Nf. 1693/1997/24-25-26-I. számú intézkedéseivel elutasított. Tájékoztatásaiban több alkalommal kifejtette azt az üggyel kapcsolatos álláspontját, hogy a panaszolt ügyészi szervek döntéseiket megalapozottan hozták meg, azokat részletesen és alaposan megindokolták. Bűncselekmény elkövetésének alapos gyanújának hiányában nyomozás elrendelésére nem kerülhetett sor. Az ennek ellenére ismételten megküldött és érdemben új tényt, körülményt nem tartalmazó beadványokat a megyei főügyészség már felterjesztés és válaszadás nélkül irattárba helyezte.
A panasz vizsgálata alapján megállapítom, hogy a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény értelmében az ügyben eljáró nyomozóhatóságok joga és kötelezettsége, hogy a feljelentés alapján a rendelkezésére álló eszközökkel meggyőződjön arról, hogy bűncselekmény alapos gyanúja megállapítható-e. Ha ez nem állapítható meg, a nyomozást meg kell tagadni.
Az országgyűlési biztos ilyen hatósági jogosítványokkal nem rendelkezik. A nyomozóhatóság helyett bizonyítékot nem szerezhet be, tényállást nem állapíthat meg, a bizonyítékokat nem mérlegelheti. Vizsgálata során azt állapíthatja meg, hogy a panasszal érintett hatóságok eljárásuk folyamán eleget tettek-e intézkedési kötelezettségeiknek, biztosították-e a jogorvoslathoz való jogot, illetve ezek elmulasztásával okozhatták-e alkotmányos alapjogok sérelmét.
Tekintettel arra, hogy a vizsgálati anyagok értékelése ilyen jogsérelmet felszínre nem hozott, ezért a panaszos bevezetőben írt jogával összefüggően alkotmányos visszásságot nem állapítok meg.
A panaszos legutóbbi, (2000.11.22-én rendelkezésre bocsátott) és a fenti panasszal okozati összefüggésben  nem álló beadványa kapcsán a következő megállapításra jutottam:
A panaszos a tanúk költségeinek megtérítését szabályzó 1/1969. (I. 8.) IM. rendeletet sérelmezi azzal a megjegyzéssel, hogy az idejét múlt rendelkezéseket tartalmaz, időszerű lenne a normakontroll kezdeményezése.
A hatályban lévő jogszabályok alkotmányos szempontoknak történő megfelelés az ombudsman részéről nem vizsgálható. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 25. §-ában foglaltak alapján, ha az országgyűlési biztos az általa lefolytatott vizsgálat eredményeképpen azt állapítja meg, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály hiányára vagy hiányosságára, esetleg nem egyértelmű rendelkezésére vezethető vissza, akkor a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javaslattal él a jogalkotásra jogosult szervnél.
Miután a panaszolt ügyben a vizsgálat elrendelésének jogszabályi feltételei hiányoznak, az Obtv. 25. §-ában biztosított jogszabály módosítására vonatkozó felhatalmazással nem élhetek.
Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 21. § (2) bekezdésében foglaltak értelmében bárki, így a panaszos is indítványozhatja jogszabály, valamint az állami irányítás egyéb jogi eszköze alkotmányellenességének utólagos vizsgálatát, megjelölve a kérelem alapjául szolgáló okot és a határozott kérelmet.
Mindezekre tekintettel a fenti jogszabály alkotmányossági vizsgálatára jogszabályi felhatalmazással nem rendelkezem, ezért a panaszt elutasítom.

Budapest, 2001. július 25.

Dr. Takács Albert