OBH 3155/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

Az eljárás megindítása
	Hivatalomhoz intézett beadványában a panaszos azt panaszolta, hogy a Tokaji Idősek Otthonának kezdeményezésére, a Sátoraljaújhelyi Erzsébet Kórház Pszichiátriai Osztályán készült szakfőorvosi vélemény alapján, cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezése iránt eljárás indult. Sérelmezte továbbá, hogy a mezőzombori polgármester együttműködve a szerencsi rendőrkapitánnyal “elfogása” érdekében mozgósította mezőzombor község lakóit.
Az ügyben a vizsgálatot 2000. július 24-én megindítottam.
	A vizsgálat megindításával egy időben, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (2)-(4) bekezdésére hivatkozva megkerestem Mezőzombor Község polgármesterét, Tokaj Város jegyzőjét, valamint Szerencs Város Gyámhivatalának vezetőjét, hogy a panaszos ügyében keletkezett dokumentumokat - betekintés céljából - bocsássák rendelkezésemre. 

Az érintett alkotmányos jogok
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	Az Alkotmány 70/D. § (1)-(2) bekezdései szerint a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
•	Az Alkotmány 64. §-a szerint a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

A vizsgálat megállapításai
	A  rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítottam, hogy a panaszos 1996. május 7-én kelt, a mezőzombori polgármesteri hivatalhoz címzett kérelmében szociális otthoni beutalását kérte. Kérelmének a hivatal 1452-3/1996. számú határozata szerint 1996. június 7-én eleget tett, és a panaszost határozatlan időre beutalta a Tokaji Idősek Otthonába. Az otthon által nyújtott ápolási és gondozási tevékenységgel a panaszos hosszú időn keresztül elégedett volt. Panaszai 1998. novemberében kezdődtek, idegessé, depresszióssá vált, szobatársaival rendszeresen konfliktusba került. 2000. január 8-án panasszal fordult Tokaj Város polgármesteréhez. Panaszában a nem megfelelő ellátásról, a szobatársaival való rossz viszonyról és a nővérek általa kifogásolt magatartásáról adott számot. A csatolt dokumentumokból megállapítható, hogy a jegyző a panaszt kivizsgálta. A vizsgálat során rögzítették annak tényét is, hogy a panaszos egészségi állapota nagymértékben megromlott, a számára felírt gyógyszereket nem minden esetben vette be, a nővérekkel és szobatársaival szemben egyaránt agresszív magatartást tanúsított, több esetben öngyilkossággal fenyegetődzött. A felmerült problémákat az intézet meggyőzéssel, szobacserével, mentálhigiénés szakember bevonásával kísérelte meg orvosolni, sikertelenül. A panaszost 2000. január 24-én először a szerencsi pszichiátriai szakrendelőbe, majd a Sátoraljaújhelyi Erzsébet Kórház Akut Pszichiátriai Osztályára szállították. Az osztályvezető főorvos 2000. február 23-án keltezett szakvéleményében, figyelemmel arra, hogy ügyei önálló viteléhez szükséges belátási képessége visszatérően, nagymértékben csökkent a Tokaj Városi Gyámhivatalnál kezdeményezte a panaszos cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezése iránti eljárás megindítását. A Tokaj Városi Gyámhivatal 2000. március 20-án, a Szerencs Városi Gyámhivatalhoz tette át a megkeresést, mert a Tokaji Szociális Otthon tájékoztatása szerint a panaszos 2000. március 4-én önként távozott az intézményből. A panaszos 2000. március 6-án ismét Mezőzombor Községben létesített állandó lakóhelyet. Szerencs Város gyámhivatalának a vezetője a hivatala előtt jelenleg is folyamatban lévő ügyről az alábbi tájékoztatást adta: 2000. április 12-én bekérte az illetékes anyakönyvvezetőtől a panaszos születési anyakönyvi kivonatát, majd megkereste a mezőzombori népesség-nyilvántartót, hogy adjon tájékoztatást a panaszos jelenlegi lakcíméről.
	A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997 (IX.10) Korm, rendelet 131. § (2) bekezdésének b) pontja alapján, amely szerint a gondnok kirendelése előtt a gyámhivatal vizsgálja, hogy van-e olyan házastárs, szülő, rokon, vagy hozzátartozó, akit gondnokul lehetne kirendelni, 2000. május 15-én megkereste a Miskolc Városi gyámhivatalt a hozzátartozó nyilatkoztatása céljából. Ezt követően megkereste a Szerencsi Körzeti Földhivatalt a gondnokság alá helyezendő panaszos vagyonának (ingatlanának) megismerése céljából. A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 40. § (2) bekezdésének f) pontja alapján felkérte a Mezőzombori Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálatot, hogy végezzen környezettanulmányt a gondnokság alá helyezendő panaszos lakóhelyén.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy az ügyben nem sérültek a panaszos általam vizsgált a alkotmányos emberi jogai. A különböző közigazgatási szervekhez intézett beadványokat az arra illetékesek megvizsgálták, a tőlük elvárható intézkedések megtételében nem terheli őket mulasztás. Nem állapítottam meg az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvényben megjelölt és az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos emberi-állampolgári jogokkal összefüggő egyéb visszásságot sem, ezért a Hivatalomnál folyó eljárást megszüntetem, a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. szeptember 18.

Gönczöl Katalin