OBH 3144/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: nyomozó hatóság hallgatása

Az eljárás megindulása:
	S.A., a Tolna Megyei Neutron Beavatkozó Alosztály műveleti parancsnoka (továbbiakban: a panaszos) szolgálati panaszt nyújtott be a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjéhez. A megyei rendőrfőkapitány nem adott helyt a panasznak, hanem azt - a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. tv. 194. § (2) bekezdésére hivatkozással - elbírálás céljából felterjesztette az Országos Rendőr-főkapitánysághoz.
	A panaszos sérelmezte, hogy felterjesztett panaszára az ügyintézési határidő többszörös eltelte után sem kapott választ. 
	A panasz alapján az Alkotmány 64. §-ában deklarált panaszhoz való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálat indult.

A megállapított tényállás:
	Előzmény: Az 1996. évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hszt.) hatályba lépése óta a rendőrség hivatásos állománya vonatkozásában problémát jelent a terrorelhárító beosztás ismérveinek meghatározása, és az ahhoz kapcsolódó szolgálati kedvezmények - így a szolgálati idő kétszeres szorzóval történő számítása és 14 nap pótszabadság - alkalmazása. A Hszt. 251. §-a szerint a belügyminiszter határozza meg a rendőrség hivatásos állományára vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó beosztásokat, "terrorelhárító" beosztásról, annak ismérveiről azonban a belügyminiszter irányítása alá tartozó szerveknél rendszeresített hivatásos beosztások meghatározásáról szóló 11/1997. (II. 18.) BM rendelet nem rendelkezik. A Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 3/1995. (III. 1.) BM rendelet 71. § -a szerint ugyanakkor a rendőrség feladatai közé tartozik a terrorcselekmények megelőzése és felszámolása (elhárítás), ezt a feladatot látják el a Készenléti Rendőrség Különleges Szolgálatok Parancsnoksága Terrorelhárító Szolgálatának tagjai is.
	A jogszabályi hiányosság gyakorlati nehézséget okozott a beavatkozó alosztályok tagjai szolgálati idejének és pótszabadságának meghatározása során, hiszen az ORFK 21/1992 intézkedése szerint a beavatkozó alosztályok feladatai közözött szerepel a terrorcselekmények felszámolása, de a Hszt az említett szolgálati kedvezményeket kizárólag a terrorelhárítónak minősített beosztásban lévők részére biztosítja. Miután a hivatásos beosztások meghatározásáról szóló rendelet terrorelhárítónak minősített beosztást nem ismer, a megyei rendőr-főkapitányságok beavatkozó alosztályainak felszámolói - ezek közé tartozik a panaszos is - szolgálati panasszal éltek, melyben - tekintettel arra, hogy a 16/1995. RKSZP ( Rendőrség Különleges Szolgálatának Parancsnoksága) intézkedés szerint a beavatkozó alosztályok helyi terrorelhárító szervek - kérték a terrorelhárítókat megillető kedvezményeknek rájuk való kiterjesztését.
	A panaszos azonos tartalmú szolgálati panaszát 2000. március 3-án nyújtotta be a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányságra. A panasznak a megyei főkapitány nem adott helyt, és azt a Hszt 194. § (2) bekezdésére hivatkozással május 8-án elbírálás végett az Országos Rendőr-főkapitánysághoz terjesztette fel. Az Országos Rendőr-főkapitányság, mivel a panasz alapját joghézag képezte, szakmai egyezetést kezdeményezett az érintett  megyei szervek vezetőivel. Mivel a szakmai egyeztetés egy hónap múlva sem vezetett eredményre, az ORFK a szolgálati panaszok elbírálásának határidejét 30 nappal meghosszabbította, majd az eljárást felfüggesztette, erről azonban határozatot nem hozott.
	A szakmai egyeztetéseket követően, 2000 szeptemberében a következő álláspontot fogadták el: " az ország bűnügyi helyzete nem indokolja valamennyi megyében terrorelhárító szervezeti egység működését, a megyei beavatkozók tehát nem tekinthetők terrorelhárítóknak".  A szakmai álláspont kialakítása után, 2000. október 16-án a panaszos szolgálati panaszát az ORFK is elutasította.

Érintett alkotmányos jogok:
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Alkalmazott jogszabályok:
•	A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény
•	140/1996. (VIII.31.) Korm. rendelet a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló törvény végrehajtásáról
•	3/1995. (III.1.) BM rendelet a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról
•	 9/1997. (II.2.) BM rendelet a belügyminiszter irányítása alá tartozó szervek, valamint az önkormányzati tűzoltóság szolgálati viszonyban álló tagjai szolgálati viszonyának egyes kérdéseiről és a személyügyi igazgatás rendjéről
•	11/1997. (II.18.) BM rendelet a belügyminiszter irányítása alá tartozó szervek és az önkormányzati tűzoltóság hivatásos szolgálati viszonyban álló tagjaival kapcsolatos munkáltatói jogkörök szabályozásáról, valamint e szerveknél rendszeresített hivatásos beosztások meghatározásáról
•	 Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (továbbiakban: Áe)

A vizsgálat megállapításai:
	Az Alkotmány 64. §-ában deklarált panaszhoz való jog immanens tartalmából nem csupán a kérelem vagy panasz előterjesztésének joga következik, hanem a kérelem, illetve a panasz elbírálására vonatkozó jogalkalmazói kötelezettség is. A jogállamiság szerves részét képező jogbiztonság elvének megfelelően az egyes eljárási szabályok határidőt szabnak a kérelmek, panaszok elbírálására. Ezek az eljárási határidők mint eljárási garanciák alapvető jelentőségűek az egyes jogintézmények kiszámíthatósága szempontjából, csak a formalizált eljárás szabályainak követésével, az eljárási garanciák betartásával működhet alkotmányosan a jogalkalmazás. A Hszt 194. §-ának (2) bekezdése a szolgálati panasz elbírálására harminc napos határidőt biztosít, ami indokolt esetben további harminc nappal meghosszabbítható. Az érdemi határozat meghozatalára nyitva álló határidő meghosszabbításáról az Áe. 15. §-ának (5) bekezdése szerint értesíteni kell az ügyfelet. 
	A panaszos szolgálati panaszának a Tolna megyei rendőr-főkapitány nem adott helyt, és  azt a Hszt 194. §-ában foglalt előírás ellenére - a döntést hozó elöljáró, ha a panasznak nem ad helyt, köteles azt haladéktalanul felterjeszteni az elöljáró parancsnokhoz - nem haladéktalanul, hanem egy hónap múlva terjesztette fel az elöljáró parancsnokhoz. Az elöljáró parancsnok a panasz elbírálásának határidejét harminc nappal meghosszabbította, azonban erről a panaszost nem értesítette. Mivel a panasz elbírálása a terrorelhárítónak minősített beosztások ismérveinek kérdésében való döntéstől függött, az elöljáró parancsnok a meghosszabbítást követően az eljárást felfüggesztette, de erről határozatot nem hozott. Az Áe. 37. §-ának (3) bekezdése szerint " a felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye".
	Mindezek alapján megállapítom, hogy a Tolna megyei Rendőr-főkapitány azzal, hogy a szolgálati panaszt nem haladéktalanul terjesztette fel az elöljáró parancsnokhoz a panaszhoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. A panaszhoz és a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben okozott visszásságot az Országos Rendőr-főkapitány akkor, amikor az érdemi elbírálásra nyitva álló határidő meghosszabbításáról a panaszost nem értesítette, majd az eljárás felfüggesztéséről határozatot nem hozott. A jogorvoslathoz való jog gyakorlásának feltétele a határozat meghozatala. A jogorvoslathoz való jog lényegi eleme a jogsérelem orvosolhatósága, ez azonban határozat hozatal nélkül nem lehetséges. Határozat hiányában a jogorvoslathoz való jog gyakorlásának lehetősége még formailag sem biztosított.
	Bár az alkotmányos joggal összefüggő visszásság előidézésének következményei alól a rendőri szerveket nem mentesíti, megállapítom, hogy az eljárás elhúzódásának oka jogszabályi hiányosság volt, ezért felhívom a Belügyminiszter figyelmét a joghézag megszüntetésének szükségességére, miután annak fennállása alkotmányos jogok gyakorlását veszélyeztetheti, és ellentétben áll a jogbiztonság követelményével.

Ajánlás:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazásom alapján a megállapított visszásságok orvoslása érdekében az alábbi kezdeményezést  teszem: 
	Felkérem a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjét, hogy a jövőben maradéktalanul tartsa be a rá vonatkozó törvényi előírásokat.
	Felkérem az Országos Rendőr-főkapitányt, utasítsa munkatársait a speciális jogszabályokban nem rendezett eljárási kérdésekben az Áe. szabályainak alkalmazására.

Budapest, 2001. július 11.

Takács Albert