OBH 3034/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindulása:
	A Győr-Moson-Sopron Megyei Rendőr-főkapitányságon előzetes letartóztatásba helyezett panaszos beadványaiban sérelmezte, hogy előzetes letartóztatását sorozatosan meghosszabbítják, szabadlábra helyezését így kilátástalannak tartja. Kifogásolta továbbá, hogy a nyomozati jegyzőkönyv aláírását beszélői elmaradásának kilátásba helyezésével kényszerítették ki; valamint, hogy idegi panaszait egyáltalán nem kezelték, gyógyszert nem kapott, noha két éves kora óta pszichiátriai kezelés alatt áll. 
Mindezekre tekintettel az ügyben vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében felkértem a Legfőbb Ügyészség Büntetés-végrehajtás Felügyeleti Osztályának Vezetőjét a panaszok megalapozottságának kivizsgálására.

Érintett alkotmányos jog:

Lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § /1/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere:

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről:
227. § Az a hivatalos személy, aki vallomás vagy nyilatkozat kikényszerítése céljából erőszakot, fenyegetést, vagy más hasonló módszert alkalmaz, bűntettet követ el, és öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról:
93. § (1) Az előzetes letartóztatás elrendeléséről a bíróság végzéssel határoz.
95. § (1) A vádirat benyújtása előtt elrendelt előzetes letartóztatás az elsőfokú bíróságnak a tárgyalás előkészítése során hozott határozatáig, de legfeljebb egy hónapig tart. Az előzetes letartóztatást a helyi bíróság egy alkalommal, legfeljebb két hónappal meghosszabbíthatja. Három hónap eltelte után az előzetes letartóztatást a megyei bíróság egyesbíróként eljárva, két alkalommal, legfeljebb az előzetes letartóztatás elrendelésétől számított egy év elteltéig meghosszabbíthatja. Ezt követően az előzetes letartóztatást a Legfelsőbb Bíróság hosszabbíthatja meg.
(2) A vádirat benyújtása után, az első fokú bíróság által elrendelt vagy fenntartott előzetes letartóztatás az elsőfokú bíróság ügydöntő határozatának kihirdetéséig, az ezután elrendelt vagy fenntartott előzetes letartóztatás az eljárás jogerős befejezéséig, de legfeljebb az elsőfokú bíróság által kiszabott szabadságvesztés tartamáig tart. 

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országygűlési biztosáról:
29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erők;
d) a rendőrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról:
47. § (2) Az elítélt egészségének védelmére és egészségügyi ellátására az egészségügyi jogszabályok az irányadók, a gyógyszerellátás térítés nélkül illeti meg.

5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról:
26. § (1) Ha a bv. orvos az előzetesen letartóztatottnál kóros elmeállapotra utaló tüneteket észlel, haladéktalanul beutalja az IMEI-be. A beutalásról huszonnégy órán belül értesíteni kell a büntetőügyben eljáró hatóságot.
36. § A fogvatartott térítésmentes gyógyszerellátását - az orvos utasítása alapján - a bv. intézet biztosítja.
37. § (1) A gyógyításhoz szükséges gyógyszer milyenségét és mennyiségét, valamint a gyógykezelés időtartamát a bv. orvos határozza meg.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszost 2000. február 15-én vették őrizetbe, előzetes letartóztatását február 17-én rendelte el a Győri Városi Bíróság. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 29. § (1) bek. f, pontja értelmében a bíróságok tevékenységének vizsgálatára nem terjed ki az országgyűlési biztos hatásköre. A panaszos beadványának az előzetes letartóztatás meghosszabbítását sérelmező részével ezért érdemben nem foglalkozhattam.
	A beadványban foglalt további panaszokkal kapcsolatban a Legfőbb Ügyészség Büntetés-végrehajtás Felügyeleti Osztályának Vezetője a következőkről tájékoztatott:
A panaszos sérelmezte, hogy a Győri Városi Rendőrkapitányságon csak azért írt alá két jegyzőkönyvet, mert a kihallgatását végző nyomozó a beszélői megvonásával fenyegette. A fogvatartott ezen állításához a Győr-Moson-Sopron Megyei Főügyészség bv. felügyeleti ügyésze által tartott, 2000. augusztus 18-i meghallgatásán is ragaszkodott. A panaszos vallomása azonban ellentétben áll a Győri Városi Ügyészség előtt, 2000. július 17-én tett nyilatkozatával, mely szerint a nyomozó hatóság által jegyzőkönyvbe foglalt vallomását kényszer és fenyegetés nélkül írta alá, fogvatartása során nem bántalmazták, megalázó bánásmódban sem volt része. Az ellentmondás tisztázása érdekében a Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal meghallgatta a fogvatartottat, majd a kényszervallatás bűntette miatti nyomozást 2000. szeptember 12-én megtagadta.
	A panaszos azt is sérelmezte, hogy a fogdán dolgozó rendőrorvos nem volt hajlandó pszichiátriai eredetű panaszával foglalkozni, ill. az orvosi kartonjait bekérni, melyek bizonyítják, hogy gyermekkora óta gyógyszeres kezelés alatt áll. Ehelyett az IMEI-be akarta utalni, ahol már korábban is kezelték, de ez nem segítette elő a gyógyulását. 
A panaszos orvosi vizsgálatára 2000. február 15-én, a rendőrségi fogdába való befogadása előtt - az előírásoknak megfelelően - sor került, melynek eredményeként az orvos egészségügyi szempontból megengedhetőnek találta az elhelyezését. Ez alkalommal a panaszos nem tett említést idegi alapú betegségéről, és gyógyszert sem kért ilyen jellegű problémájára. 2000. április 5-én jelezte először idegességét, feszültségét, ami miatt nyugtatót kért, de - tekintettel arra, hogy az elvégzett orvosi vizsgálat nem igazolta a panaszos szorongását - nem kapott gyógyszert. Április 25-én a fogvatartott elutasította az Igazságügyi Megfigyelő és Elmegyógyintézetben való kivizsgálását. 2000. június 29-én a Győr-Moson-Sopron Megyei Bv. Intézetbe szállították át.

	Vizsgálatom során - a megkeresésre adott válasz alapján - alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A panaszos egyéb betegségeit (torokgyulladás, bőrbetegség) megfelelően kezelték, hámsérülését ellátták. A fogvatartott térítésmentes gyógyszerellátását az orvos utasítása alapján biztosítja a bv. intézet, a gyógykezelés formáját és időtartamát szintén az orvos határozza meg. A panaszos kényszervallatás kapcsán tett feljelentését az Ügyészségi Nyomozó Hivatal kivizsgálta, majd a nyomozás megtagadásáról döntött.
A Legfőbb Ügyészség Büntetés-végrehajtási Felügyeleti Osztályának Vezetője válaszában azt is közölte, hogy a Legfőbb Ügyészség 2000. második felében, országos kötelező munkaköri feladat keretében valamennyi bv. intézet és rendőrségi fogda esetén megvizsgálja a fogvatartottak elhelyezésének, anyagi és egészségügyi ellátásának törvényességét. Mindezekre tekintettel a kapott tájékoztatást elfogadtam, és a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2000. október 20.

Gönczöl Katalin