OBH 2996/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos - aki 1998 decemberében pályázatot nyújtott be az akkori Gazdasági Minisztériumba a szakképzési szakértői névjegyzékbe történő felvétele érdekében - azt sérelmezte, hogy pályázata elbírálásáról 2000. június 7-ig tájékoztatást nem kapott, annak ellenére, hogy szóban az ügyintézőknél többször kérte azt.
	A panaszban leírt sérelem összefügg az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével és az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint az Alkotmány 70/B. § (1) bekezdésben rögzített munkához való joggal, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam. Tájékoztatást kértem az ügyről a feladatot jelenleg ellátó oktatási minisztertől.

A megállapított tényállás
	A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Kt.) 101. § (6) bekezdése alapján az Ipari, Kereskedelmi és Idegenforgalmi Minisztérium a Magyar Közlöny 1997. évi 35. számában tette közzé pályázati felhívását az Országos szakértői névjegyzékbe kerülés feltételeiről. A panaszos a szakképzési szakértői névjegyzékbe vám szakterületre kérte a felvételét. A pályázatához csatolta az előírt mellékleteket, egyebek között két szakmai ajánlást, és befizette a bírálati díjat is. A pályázatokat az akkor hatályos szabályok értelmében évente két alkalommal bizottság bírálta el. A feladatot átvevő Gazdasági Minisztérium a pályázati eljárási rendnek megfelelően a szakértői névjegyzékbe felvételt nyert pályázókat írásban értesítette. Ezt követően a szakértői névjegyzék, illetve annak kiegészítése a tárca hivatalos lapjában jelent meg. A bizottsági döntés alapján a pályázati kiírásnak nem megfelelő pályázatot benyújtók azonban nem kaptak értesítést.
A panaszos 1998 decemberében nyújtotta be pályázatát. Az elbírálás a kevés számú jelentkező miatt csak a következő évben történt meg. Mivel a panaszos pályázatát a bizottság nem tartotta megfelelőnek, őt erről a döntésről - a bevezetett rendnek megfelelően - nem tájékoztatták, írta a miniszter.
	Az oktatási miniszter megkeresésemre azt is közölte: "utasította az érintett szakterületet, hogy a jogelőd minisztériumba benyújtott, és a bíráló bizottság által elutasított pályázókat írásban értesítsék pályázatuk eredménytelenségéről."
	Az Oktatási Minisztérium illetékes ügyintézője azonban a panaszosnak írt értesítés másolatát nem tudta számomra megküldeni, mert a panaszos ilyet nem kapott. Az elmúlt 3 évben ugyanis átszervezés miatt több minisztérium feladata volt a névjegyzék vezetése, és valószínűleg az átszállítások közben a panaszos iratai elvesztek. (A panaszos a kérelem postára adását tértivevénnyel igazolta.)
	A panaszos szóban arról tájékoztatott, hogy valóban semmiféle értesítést nem kapott és ő is úgy gondolja, hogy az iratok elvesztek, de még a döntés előtt. Új kérelmet már nem kíván benyújtani, mert részben belefáradt a reménytelen sürgetésbe, részben pedig érdekmúlás következett be, hiszen 1998-ban csak néhány szakértő volt e szakmában, most már nagyon sok. (Az általa e szakmára oktatottak is szakértők lettek, amire éppen ő - aki nem került a szakértői névjegyzékbe - ösztönözte őket.)

A vizsgálat jogszabályi háttere
•	A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 
101. § (6) Az (1)-(2) bekezdésben említett névjegyzékbe nyilvános pályázat útján lehet felvételt nyerni. A pályázatokat az Oktatási Minisztérium hivatalos lapjában közzé kell tenni. Szakképzés tekintetében az Országos szakértői névjegyzéket a szakképesítésért felelős miniszter készíti el, és adja ki.
•	Az Országos szakértői és Országos vizsgáztatási névjegyzékről és a szakértői tevékenységről szóló 42/1999. (X.13.) OM rendelet
2. § (2) A szakképzés szakmai tantárgyai tekintetében az Országos szakértői névjegyzékbe történő felvételről a szakképesítésért felelős miniszter dönt, illetve az általa kijelölt országos szakmai szolgáltatást ellátó intézmény.
10. § (1) A névjegyzékbe való felvétel iránti és a nyilvántartás meghosszabbításával összefüggő kérelem elbírálásával, továbbá a névjegyzékből való törlés, valamint a szakértői tevékenység felfüggesztésével összefüggő döntés meghozatalával kapcsolatos eljárásban az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: az államigazgatási eljárás általános szabályai) rendelkezéseit kell alkalmazni.
1999. október 21-ig az Országos szakértői névjegyzék és Országos vizsgáztatási névjegyzék elkészítéséről, a névjegyzékre történő felvétel eljárási kérdéseiről, valamint a felvétel meghosszabbításának feltételeiről szóló 6/1994. (IV.13.) MKM rendelet volt hatályban.

A vizsgálat megállapításai
	Az, hogy a benyújtott pályázat eredménytelenségéről a pályázót nem tájékoztatták, visszásságot okozott a panaszosnak a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jogával (Alk. 2. § (1) bek.) összefüggésben; s minthogy a döntés a panaszos vállalkozási lehetőségét is érintette, a vállalkozáshoz való alkotmányos jogával (Alk. 9. § (2) bek.) kapcsolatban is. 
	A korábbi, 1999. október 21-ig hatályban volt szabályozás azzal, hogy hiányosan rendelkezett az ügyben irányadó eljárási szabályokról, hozzájárult a hibás, sérelmet okozó gyakorlat kialakításához és ahhoz, hogy a kérelmező számára kedvezőtlen döntés ellen semmiféle jogorvoslat nem volt. Az elintézésről való tájékoztatás azonban szabályok nélkül is magától értetődő lett volna, közigazgatási ügyben ugyanis ez a minimális követelmény.
	Az, hogy a panaszossal telefonhívásaikor vagy azután sem közölték a kérelme sorsát, és nem tájékoztatták arról a miniszterhez írt megkeresésem után sem, ugyancsak az előbb említett alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot okozott.
	A jogszabály hiányosságát a 42/1999. (X.13.) OM rendelet pótolta. Ezzel és a feladatot ellátó szervnek remélhetőleg hosszabb távú meghatározásával a vizsgált ügyben feltárt visszásság objektív alapja megszűnt.
	A konkrét ügyben az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslására már nincs mód.
	Kezdeményezem azonban az oktatási miniszternél, hogy a panaszost utólag írásban tájékoztassák a történtekről és arról, hogy ha mégis pályázni kívánna a szakértői névjegyzékbe felvételre, hova kell pályázatát benyújtania.
	Kérem a Miniszter urat, hogy kezdeményezésemmel kapcsolatos álláspontjáról és intézkedéséről az 1993. évi LIX. törvény 21. § (2) bekezdése alapján 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni. 

Budapest, 2001. május 9.

Gönczöl Katalin