OBH 2989/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:
	A Tokodi Üveggyár területén vállalati bérlakásban lakók azzal a panasszal fordultak hozzám, hogy az Üveggyár Kft. az Üvegipari Művek új tulajdonosa ez év februárjában felszólította őket, hogy 60 nap alatt költözzenek ki az épületből annak életveszélyes állapota miatt. Sürgős segítséget kérnek, mert négy nagy családról van szó kiskorú gyermekekkel. Az egyik család értelmi fogyatékos.

Érintett alkotmányos jog: 
	1. A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam, ebből következik a jogbiztonsághoz való jog, jelen esetben a lakóknak az a joga, hogy ideiglenes elhelyezésükről a jogszabály alapján erre kötelezettek gondoskodjanak. (Alkotmány 2. §. (1) bekezdés.)

	2.  A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. (Alkotmány 67. §. (1) bekezdés)

Alkalmazott jogszabályok: 
	1. A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény 23. § (4) bekezdése, amely szerint ha a lakás elemi csapás vagy más ok következtében megsemmisül, illetőleg az építésügyi hatóság életveszély miatt annak kiürítését rendelte el és a bérlő elhelyezéséről maga vagy a lakással rendelkező szerv nem tud gondoskodni, az ideiglenes elhelyezés az említett lakás fekvése szerinti illetékes települési, fővárosban a kerületi önkormányzat feladata.

	2. 75. § (1) bekezdése szerint a szolgálati lakásra kötött szerződés megszűnik akkor is, ha a bérlőnek a lakással rendelkező szervvel fennálló munkaviszonya, vagy a szolgálati lakásra jogosító munkaköre vagy tevékenysége megszűnik, kivéve, ha fegyveres testületi lakás esetén az illetékes miniszter ettől eltérően rendelkezett.
	Ha a szerződés megkötésekor a lakás szolgálati, illetőleg olyan vállalati bérlakásnak minősült, amelyre a szerződést határozott időre vagy feltétel bekövetkezéséig kötötték, annak a bérlőnek, akinek - e törvény hatálybalépését megelőzően vagy azt követően - nem neki felróható okból szűnt, illetőleg szűnik meg a szerződése, .a lakással rendelkező szervnek -e törvény szabályainak megfelelő - cserelakást kell felajánlania.

	3. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 47. §. d.) pontja értelmében az építésügyi hatóságnak el kell rendelnie az építmény jókarbantartására vonatkozó kötelezettség teljesítését, illetőleg az építmény felülvizsgálatát, szükség szerint átalakítását, felújítását, helyreállítását vagy lebontását, ha annak állapota az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz és vagyonbiztonságot veszélyezteti. A (4) bekezdés szerint az építésügyi hatóság, amennyiben a végrehajtható kötelezettséget -annak nem teljesítése miatt a kötelezett terhére hatósági úton, a felmerülő költségeket megelőlegezve -maga végezteti el, a költségek erejéig, azok megtérítéséig az érintett ingatlanra jelzálogjogot jegyeztet be az ingatlannyilvántartásba.

A megállapított tényállás, a vizsgálat megállapításai:
	A panaszos 2000. júniusában fordult hozzám amiatt, hogy a Üveggyár Kft. a szóban forgó épület életveszélyes állapota miatt felszólította őt és több családot arra, hogy költözzenek el. Ideiglenes elhelyezésükről nem gondoskodott, és cserelakást sem ajánlott fel. Jelezte azonban, hogy a kiköltözés ösztönzésére az áramellátást július 1-től megszünteti és a vízellátást is korlátozza.
	Az épületet az Üveggyár által felkért szakérő minősítette életveszélyesnek ezért szükségesnek láttam, hogy kezdeményezzem a kiemelt építésügyi hatóság eljárásást is az ügyben.
	Dorog város jegyzője soronkívül intézkedett, és a június 28-án kelt 8234-2/2000. számú határozatában az épületet életveszélyes állapotúnak nyilvánította. Kötelezte a Tokodi Üveggyár Kft-t az életveszély elhárítására, az épület haladéktalan kiürítésére, az elhárítást követően a további döntés előkészítéséhez szükséges vizsgálatok elvégeztetésére. Elrendelte a határozat azonnali végrehajtását és megkereste Tokod Nagyközség Jegyzőjét, hogy a lakók elhelyezésében működjön együtt a tulajdonossal.
	2000. július 11-én történt érdeklődésemre Tokod polgármestere arról tájékoztatott, hogy a Tokodi Üveggyár vezetőivel folytatott egyeztető tárgyalás alapján remény van arra, hogy az Üveggyár csereként felajánlja a tokodaltárói használaton kivüli munkásszállása épületét azzal, hogy a lakók azt önkormányzati támogatással felújítják és a tulajdonukba kerül. Július 27-én Tokod polgármestere elküldte azt a jegyzőkönyvet, amely a tokod-üveggyári kultúrotthonban tartott tárgyaláson készült. Az egyeztetésen részt vett Tokodaltáró polgármeste, műszaki előadója és az érintett lakók is. Az ott elhangzottak az alábbiakban összegezhetők:
	Az Üveggyár a munkásszállón kívül egyéb lakóépületet nem tud biztosítani. Az épület csak ideiglenes elhelyezésre alkalmas, az ott található helyiségek nem minősülnek lakásnak. A településrendezési tervben iparterületként számolt vele a község. A lakók közül két család nem fogadja el az épületet a külön bejáratú helyiségek és a fürdőszoba hiánya miatt. Véleményük szerint a munkásszállót 15 nap alatt nem lehet lakhatóvá tenni. Jelenlegi lakásukat, illetve az épületet felújítanák, ha ahhoz az önkormányzattól kölcsönt kapnának. Egyéb módon elhelyezésükről nem tudnak gondoskodni. Lakásvásárláshoz hitelt anélkül, hogy saját forrással  rendelkeznének nem kapnak a Pénzintézettől. Tokod polgármestere a végleges megoldást sürgette, szükségesnek tartotta annak vizsgálatát, hogy az életveszélyesnek minősített ingatlan milyen költségek mellett hozható rendbe és hogyan kerülhet a lakók tulajdonába. Az Üveggyár vezetősége felajánlotta az érintett községeknek a munkászálló tulajdonjogát jelképes 1.-Ft-ért. Az ajánlat elfogadásáról döntés nem született. A fenti tényállással kapcsolatban az alábbi megállapításokat teszem:
	Az idézett építésügyi törvény szerint az épület jókarbantartása a tulajdonos feladata. Az Üveggyár Kft. ezt elmulasztotta, ezért az építésügyi hatóság helyesen járt el, amikor határozatában az életveszély elhárítására és a további omlásveszély megakadályozására, továbbá az épület haladéktalan kiürítésére kötelezte. Elrendelte a határozat azonnali végrehajtását, de ez a mai napig nem történt meg.
	Véleményem szerint a bentlakók életének és testi épségének védeleme érdekében első lépésként az ideiglenes elhelyezésről kell gondoskodni. Ez történhet a tokodaltárói munkásszálló épületében, ha azt a kötelezett az ideiglenes elhelyezésre alkalmassá teszi. Ezután kerülhet csak sor azokra az egyeztető tárgyalásokra, amelyek a bérlők végleges elhelyezését célozzák. E problémának a megoldása függ attól is, hogy az építésügyi hatóság által elrendelt vizsgálatok alapján az  életveszélyes épület újjáépíthető-e vagy le kell bontani. A csatolt iratokból megállapíthatóan az Üveggyár Kft. ezeket a vizsgálatokat nem készíttette el, és a határozat végrehajtására egyéb intézkedéseket sem tett. A Tokodi Nagyközség jegyzője együttműködött  az elhelyezésben, mint ahogy azt számára a határozat előírta, de megállapodásra sem az Üveggyárral, sem a bérlőkkel nem jutott.
	A Mai Nap 2000. augusztus 1. számában "Négy nagycsaládra az utca vár" címmel megjelent írás arról tudósít, hogy a kiköltöztetésre vonatkozó utolsó határidő augusztus 7-én jár le. A négy lakásban tizenhatan élnek, köztük öt kisgyermek, és nincs hova menniük. A fentiek alapján meg kell állapítanom, hogy az ügyben eljáró hatóságok késedelme a fent említett alkotmányos jogokal összefüggésben visszásságot okozott. Ennek orvoslására a következő ajánlást teszem:

	Felkérem Dorog Város jegyzőjét, hogy gondoskodjon a haladéktalan kiürítést elrendelő határozat hatósági uton történő végrehajtásáról. Amennyiben az ideiglenes elhelyezésre a   felajánlott munkásszálló nem tehető alkalmassá, tegyen intézkedéseket annak érdekében, hogy a lakás céljára megfelelő helyiségekről a települési önkormányzat gondoskodjon.

Budapest, 2000. augusztus 4.

Gönczöl Katalin