Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
JELENTÉSE
									Ügyszám:OBH 2671/2000.
									Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos előzetes letartóztatásban lévő fia ügyében fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. A panaszos véleménye szerint az Országos Rendőrfőkapitányság Szervezett Bűnözés Elleni Igazgatósága által folytatott nyomozás - ezzel összefüggésben a fia fogvatartása - indokolatlanul elhúzódott. A panasz alapján  az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendelt el.

Érintett alkotmányos jog: 
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § /1/ bek.). 

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
92. § (1) Szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekmény miatt a terhelt előzetes letartóztatásának akkor lehet helye, ha
a) megszökött, a hatóság elől elrejtőzött, illetőleg a bűncselekmény súlyossága folytán vagy egyéb okból a szökésétől vagy az elrejtőzésétől lehet tartani,
b) alaposan feltehető, hogy szabadlábon hagyása esetén az eljárást meghiúsítaná vagy megnehezítené, illetőleg veszélyeztetné,

2/1999. (ÜK. 2.) LÜ utasítás a nyomozás törvényessége feletti felügyeletről és a nyomozás befejezése utáni ügyészi feladatokról
37. § A szabadlábra helyezésre irányuló kérelmet az ügyész megvizsgálja, amennyiben azt teljesíthetőnek tartja, intézkedik az előzetes letartóztatás megszüntetése iránt. Ellenkező esetben a kérelem elutasítását vagy a bírósági határozat hozatalának mellőzését célzó indítvánnyal a bíróságnak küldi meg.

Megállapított tényállás:
	A panaszbeadvány és az ORFK Szervezett Bűnözés Elleni Igazgatósága Különleges Ügyek Osztályán megvizsgált iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A panaszos fiát - D.G. fiatalkorút - 2000. március 3-án 06.50 órakor, Gánt községben igazoltatták. A ruházatátvizsgálás során egy bajonettet és gyujtózsinórt találtak nála.  Ezt követően a lakására előállították, ahol házkutatást tartottak, majd a fiatalkorút az ORFK SZBEI Aradi utcai épületébe szállították és őrizetbe vették. Gyanúsítotti kihallgatására törvényes képviselője jelenlétében került sor. 2000. március 3-án védőt rendeltek ki a részére, március 8-tól meghatalmazott védő gondoskodott a védelméről. Március 5-én a Pesti Központi Kerületi Bíróság elrendelte az előzetes letartóztatását. 
	D.G. a lakóhelye környékén a háború idejéből visszamaradt tűzérségi és egyéb lőszereket kutatott fel. A lövedékeket szétszerelte, a bennük lévő TNT-t kikaparta és egy gyanúsított társával robbanóelegyet készített, amelyet az erdőben felrobbantottak. A házkutatás során a lakásán különböző aknagránátokat, tűzérségi lövedéket és gyujtókat, lőfegyver alkatrészeket és lőszer-elemeket foglaltak le. Ezeken kívül a Csákvár környéki erdőben további tizenhárom darab, különböző helyeken elrejtett lövedéket mutatott meg a helyszíni szemlét tartó nyomozóknak. A lakásán talált vegyszerek alkalmasak voltak pirotechnikai termékek, robbanóanyagok előállítására is.
	A házkutatás során nagy mennyiségű jogellenesen másolt, jogvédett számítógépes programot foglaltak le tőle, amelyek értéke az eljárásba bevont szakértő szerint együttesen kb. 953 ezer forint volt. A gyanúsított számítógépével hamis orvosi igazolást készített egy barátjának, ehhez több  orvosi pecsétet szkennelt a gépre. 
	Ugyancsak lefoglalásra került kb. 3000 g össztömegű vadkender, amelyet D.G. a padláson szárított.
	A Fővárosi Főügyészség Fk. 3162/2000/4-II. számú intézkedésével a nyomozást fokozott felügyelet alá vonta. A nyomozó hatóság a bizonyítási eljárás keretében pszichológus szakértőt, fegyverszakértőt, tűzszerész szakértőt, számítástechnikai szakértőt és vegyész szakértőt rendelt ki. A szakvélemények többsége március 30-ra, a fegyverszakértői vélemény június 23-ra készült el. Az összesen hét gyanúsított ellen folytatott nyomozást 2000. július 18-án befejezték és az ügyet vádemelési javaslattal a Fejér Megyei Főügyészségnek átadták. D.G. előzetes letartóztatását 2000. augusztus 7-én megszüntették.
	A Főügyészség 2000. augusztus 8-án robbanóanyaggal és robbantószerrel visszaélés, lőfegyverrel, lőszerrel visszaélés, szerzői és szomszédos jogok megsértése, közokirat-hamisítás és magánokirat-hamisítás miatt vádat emelt D.G. ellen. Három társával szemben robbanóanyaggal és robbantószerrel visszaélés miatt került sor vádemelésre, három gyanúsítottal szemben a nyomozást megszüntették. 
	A hét terhelt ügyében folytatott nyomozás - az eljárás ügyészségi szakaszával együtt - négy hónapot vett igénybe. 

A vizsgálat megállapításai:	
	A panaszos fiának előzetes letartóztatása ügyében az eljárás megindulásakor a bíróság hozott döntést. Az előzetes letartóztatás elrendelésének általános és különös okai vannak. A kényszerintézkedés elrendeléséhez, fenntartásához az általános feltételek együttes megléte és legalább egy különös ok megvalósulása szükséges. A törvényben a "szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekmény" megfogalmazás minden olyan bűncselekményt felölel, amelynél akár vagylagosan sor kerülhet szabadságvesztés büntetés kiszabására. Az előzetes letartóztatásról, vagy annak meghosszabbításáról való döntés meghozatalakor a bíróságnak valamennyi bizonyítékot számba véve kell a feltételek meglétének kérdésében állást foglalnia. 
	Az előzetes letartóztatás elrendelésének általános feltételei; a konkrét személyre és bűncselekményre irányuló alapos gyanú, továbbá, hogy az alapos gyanú tárgyát képező cselekményt a törvény szabadságvesztéssel fenyegesse. A panaszos hozzátartozójának esetében mindkét feltétel adott volt és az illetékes bíróság álláspontja szerint a törvényben meghatározott különös feltételek közül a szökés, elrejtőzés veszélye, illetve az eljárás meghiúsításának, megnehezítésének lehetősége is fennállt.
	 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának és általános helyettesének eljárása a hatóságok által az állampolgároknak és más személyeknek alkotmányos jogaikkal összefüggésben okozott visszásság megállapítását vagy kizárását, illetve a visszásság orvoslását célozza. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 29. § (1) bekezdése sorolja fel azon hatóságokat, melyek eljárásának vizsgálatára az országgyűlési biztos tevékenysége konkrétan kiterjedhet. A felsorolásban a bíróság nem szerepel, tehát a törvény alapján a bíróság eljárását vagy határozatait - ideértve az előzetes letartóztatás elrendelése vagy meghosszabbítása ügyében hozott döntéseket is - az országgyűlési biztos nem vizsgálhatja.
	 A fentieket és a panaszos véleményét figyelembe véve megvizsgáltam ugyanakkor a nyomozás menetét, az egyes nyomozási cselekmények végrehajtásának időszerűségét, a levelezések, kirendelések esetleges késedelmét. A nyomozati iratok alapján megállapítottam, hogy a nyomozás menetében felesleges időhúzás nem volt tapasztalható. A nyomozás időtartama az ügy jellegére, a gyanúsítottak számára, a bevont szakértők munkájának időszükségletére tekintettel nem volt kifogásolható, a nyomozó hatóság nem sértette meg a Be. 96. § (1) bekezdésben előírt kötelezettségét, amely szerint, ha a terhelt előzetes letartóztatásban van, az eljárást soron kívül kell lefolytatni. A soron kívüliség igénye mellett, a nyomozó hatóság kötelezettsége az is, hogy a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázza, a valóságnak megfelelően állapítsák meg a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket. A rendőrség és az ügyészség is eleget tett ezeknek a követelményeknek.
	
	A fentiek alapján a nyomozás időtartamával összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ugyanakkor a fogvatartás indokoltságának vizsgálatára az Obtv. alapján hatáskörrel nem rendelkezem, ezért a vizsgálatot lezárom.	
	
Budapest, 2001. november

								 Takács Albert