OBH 2642/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy Zalkod Község Önkormányzatától nem kapnak támogatást az árvízkár miatt lakhatatlanná vált lakásuk helyreállítására, pótlására.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.  Az eljárásban tájékoztatást és iratanyagot kértem az önkormányzattól.

A megállapított tényállás
	A panaszos és családja a panasz benyújtásakor Tarcal Kishomokos tanyán élt egy szolgálati lakásban. Zalkod községben lévő ingatlanukban 1998. őszén és 1999. tavaszán az árvíz kárt okozott, de még így is lakható volt. A 2000. évi nagy áradás után viszont teljesen lakhatatlanná vált az ingatlan. A szolgálati lakásban való tartózkodásuk bizonytalan, mivel ez a panaszos férjének munkahelyétől függ, amely felszámolás miatt bármikor megszűnhet. A zalkodi önkormányzat a segítségnyújtástól elzárkózott. A panaszos elmondta, hogy 1999-ben a polgármester úgy nyilatkozott, hogy azért nem jár helyreállítási támogatás, mert nem laknak otthon. A panaszos ezzel ellentétben azt állítja, hogy családjával rendszeresen tartózkodnak a kérdéses ingatlanba. Az épület lakhatatlan, megsüllyedt, ezért élnek a szolgálati lakásban. Az elutasítás miatt a közigazgatási hivatal segítségét is kérték, ahol azt tanácsolták, hogy forduljanak a katasztrófavédelemhez. Ott azzal hárították el a segítségnyújtást, hogy a panaszos ügyével nincs idejük foglalkozni, forduljanak az önkormányzathoz. A panaszos úgy érzi, hogy házuk az önkormányzat döntése, és a nem megfelelő védekezés miatt ment tönkre, ezért várták az önkormányzat segítségét.
	Az önkormányzat válaszában azzal érvelt, hogy azért nem nyújtott támogatást a panaszos családjának, mert a támogatási feltételeknek a család nem felelt meg, ugyanis a családnak máshol volt lakhatási lehetősége, azon a bizonyos Kishomokos tanyán, szolgálati lakásban. Az önkormányzat azt is megjegyezte, hogy tudomásuk van arról, hogy a családnak Tarcal községben is van ingatlantulajdona. Szerintük az is a támogatás ellen szólt, hogy a panaszos és családja nem zalkodi  lakos, hiszen az önkormányzat nyilvántartásában nem szerepelnek. Lakatlan épületekkel nem foglalkozhattak, és azt a kitételt a helyi rendelet is rögzítette. A panaszos ügyében a kárenyhítés tárgyában testületi határozat nem született, hanem a polgármester két ízben levélben tájékoztatta a panaszost az üggyel kapcsolatban. Először 1999. szeptember 28-án, majd 2000. május 16-án.  Abból az utcából, ahol a panaszos árvízkár miatt tönkrement lakása volt, egy családot kellett kiköltöztetni. Az önkormányzat az adományokból ennek a családnak ingatlant vásárolt. Az adásvétel tárgyát képező lakást korábban a panaszos család adta el az önkormányzatnak. Az önkormányzat ehhez a következő megjegyzést fűzte: "Tették ezt annak ellenére, hogy a Kismező (árvízkárt szenvedett) úti lakás már az 1997. évi árvíz előtt is meglehetősen rossz műszaki állapotban volt, mivel a szóban forgó területet mindkét oldalról közvetlenül támadja az ár, így a védekezés gyakorlatilag megoldhatatlan. A súlyos állapotromlás miatt az életveszélyessé nyilvánító határozat kiadását már kezdeményezték a sárospataki Kiemelt Esőfokú Építésügyi Hatóságnál."

Az ügy jogszabályi háttere
•	1091/1999. (VIII. 13.) Korm. határozat az 1999. júniusi és júliusi rendkívüli esőzés és vihar miatti védekezési költségekről és kárenyhítésről, továbbá a szükséges jogszabályok módosításáról
.......
4. elrendeli, hogy a központi költségvetésből az egyes védekezési és kárenyhítési feladatok finanszírozása a következők szerint történjék:
a) az esőzés és a vihar miatt az önkormányzatoknál felmerült, indokolt védekezési kiadások teljes megtérítéséhez 1553 M Ft,
az önkormányzati tulajdonban lévő, kötelező feladatokhoz kapcsolódó építményekben keletkezett - biztosításból és egyéb módon meg nem térülő - károk teljes helyreállításához legfeljebb 2759 M Ft,
az önkormányzati utakban, hidakban és kapcsolódó műtárgyakban keletkezett károk helyreállításához a helyreállítási költség 50%-a, legfeljebb 3217 M Ft,
a személyi tulajdonban lévő lakásokban keletkezett - biztosításból és egyéb módon meg nem térülő - károk enyhítését szolgáló szociális és lakáscélú támogatási formákra legfeljebb 4000 M Ft,
•	1058/2000. (VII. 11.) Korm. határozat az 1999. november 22-e és 2000. május 19-e közötti belvíz és árvíz miatti védekezés költségeiről és a kárenyhítésről
.......
4. elrendeli, hogy a központi költségvetésből a helyreállítás és kárenyhítési feladatok finanszírozása a következők szerint történjék:
a) - 100%-os 3125,1 M Ft összegű a hozzájárulás az önkormányzati tulajdonban lévő, kötelező feladatokhoz kapcsolódó építményekben keletkezett - biztosításból és egyéb módon meg nem térülő - károk helyreállításához (ebből a közmunkaprogram meghirdetésére 125,0 M Ft, a közhasznú foglalkoztatásra 1125,0 M Ft),
- a lakásonkénti igények átlagosan 50%-át, 5997,2 M Ft-ot kell fordítani a személyi tulajdonban lévő lakás céljára szolgáló épületekben keletkezett - biztosításból és egyéb módon meg nem térülő - károk enyhítésére, a lakhatás feltételeinek biztosítására,
b) 25%-os mértékű, 2853,0 M Ft a felmért mezőgazdasági károk enyhítésének megtérítésére fordítható összeg,
c) a központi költségvetési szervek és a személyi tulajdonban lévő lakások helyreállításának várható költségére 222,1 M Ft összeget tartalékolni kell,
az a)-c) pontok szerinti térítés mindösszesen: 12 197,4 M Ft;
•	9/1998. (I. 23.) Korm. rendelet a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásának, a céljellegű decentralizált támogatásának igénybejelentési, döntéselőkészítési és elszámolási rendjéről, valamint a Magyar Államkincstár finanszírozási, elszámolási és ellenőrzési feladatairól, továbbá a TÁKISZ feladatairól
34. § A helyi önkormányzat támogatást igényelhet - a 43. §-ban foglaltak kivételével - a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó (vis maior) esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével.
36. § (1) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel.
(2) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély és a lakhatás elemi feltételeinek megteremtéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (1) bekezdésben részletezett eljárás szerint.
•	Zalkod Önkormányzat Képviselő-testületének 5/1999. (VII. 23.) számú rendelete a Zalkod községet érintő árvíz nyomán életveszélyessé vált, illetve károsodott magántulajdonú lakóépületekben keletkezett károk helyreálltáshoz nyújtandó önkormányzati támogatásról
............
2. § (5) A támogatás csak akkor állapítható meg, ha a kérelmezőnek, házastársának, élettársának, kiskorú gyermekének vagy együttköltöző családtagjainak - a károsult ingatlanon túlmenően - lakástulajdona, állandó használati joga vagy bérleti joga nincs. Erről a tényről a támogatást igénylő nyilatkozni köteles.
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálatban megállapítottam, hogy a panaszos kérelmeit - a község más árvízkárosultjaival ellentétben - nem terjesztették a helyi rendeletben előírt hatáskörrel rendelkező képviselő-testület elé, így az érdemi határozat meghozatala elmaradt. A panaszost nem nyilatkoztatták arról, hogy milyen címen és mely időpontig jogosultak tartózkodni a szolgálati jogcímen megjelölt tartózkodási helyükön, és arról sem, hogy más településen rendelkeznek-e ingatlantulajdonnal, lakhatási lehetőséggel. A határozat hiányában az sem tisztázódott, hogy a család mely időponttól nem szerepel a helyi népesség-nyilvántartásban, a kijelentkezésnek mi volt az oka, és az összefüggésben van-e az árvízzel vagy a lakcím más okból már korábban szűnt meg. Az összes körülmény tisztázását követően lehet csak dönteni a támogatási kérelemről. Ebben a határozatban ki kell fejteni azt is, hogy összefüggésbe hozható-e és miként értékelendő a panaszosnak a községben eladott ingatlana a támogatási kérelemmel, kitérve arra is, hogy az önkormányzat milyen 1997. évi árvíz előtti állapotra hivatkozott, tekintve, hogy  Magyarországon 1997-ben nem volt káreseménnyel járó árvíz.
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában rámutatott, hogy: "Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az érdemi közigazgatási határozat meghozatalára az általános és a különös államigazgatási eljárási törvények - a polgári perrendtartástól eltérőn - különféle határidőket írnak elő. Az Áe. 15. §-ának (1) bekezdése pl. az első fokú érdemi határozat meghozatalára nézve általános szabályként harminc napos határidőt állapít meg, s e határidő - az Áe. 60. §-ára figyelemmel - irányadó a fellebbezés elbírálására is. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket. Az ügyfél ugyanis nem építkezhet, nem vállalkozhat, kereskedelmi tevékenységet nem végezhet, gépjárművet nem vezethet (a felsorolást hosszan lehetne még folytatni) hatósági engedély nélkül. A kérelmező kénytelen tehát - beadványa jogszerű elbírálása érdekében - a hatósághoz fordulni. Az eljárásban az ügyfél nincs mellérendeltségi pozícióban a közhatalmat gyakorló közigazgatási szervvel, s csupán annyi eljárási joga van, amennyit számára az eljárási jogszabályok kifejezetten biztosítanak. A hivatalból indult eljárások többsége is kihat számos állampolgárra. A hivatalból kiadott határozat ugyanis többnyire életet, testi épséget, egészséget véd, illetve biztonságot, jogvédelmet nyújt az ügyben érintett kisebb vagy nagyobb közösség számára. Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos méretű magán- és - közvetlenül vagy közvetve - közérdeket szolgál. A jogbiztonság és a jogállamiság alkotmányos követelménye sérül ezért ama törvényhozói mulasztás miatt, mely az egyébként tételesen előírt ügyintézési határidők - a közigazgatási szerv mulasztásából eredő - be nem tartása ellen nem nyújt hatékony jogvédelmi eszközt az ügyfél számára."
	A vizsgálatban megállapítottam, hogy Zalkod Község Önkormányzata a kártérítési igénybejelentés elbírálásának elmulasztásával a jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz fűződő joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatban visszásságot okozott.

Kezdeményezés
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem Zalkod Község Önkormányzatát, hogy a panaszos két ízben benyújtott kérelmét haladéktalanul bírálják el, és az erről szóló határozatot a panaszosnak kézbesítsék.
	Kérem Zalkod Község Önkormányzatának polgármesterét, hogy a kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjukról, illetve intézkedésükről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2001. május 24.

Gönczöl Katalin