OBH 2549/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Harsányi Ágnes

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot az adóhatóság eljárása, ha panaszos fizetési könnyítési kérelmét mérlegelési jogkörében eljárva, a törvényi feltételek teljesülésének hiánya miatt elutasítja. A fent hivatkozott alapjoggal összefüggésben visszásságot okoz az adóhatóság eljárása, ha az előterjesztett fellebbezés alapján a törvényben meghatározott ügyintézési határidő elteltével hozza meg érdemi határozatát.
Panaszos sérelmezte ingatlan átruházásából származó jövedelem utáni adó megfizetésén alapuló ügyében az adóhatóságok fizetési könnyítéssel kapcsolatos eljárásait és határozatait. Konkrétan kifogásolta az elutasítás indokát és az adóhatóság ügyében tanúsított rugalmatlanságát. Nehezményezte továbbá, hogy a másodfokú eljárás során az adóhatóság határozatát a fellebbezés benyújtásától számítottan több, mint két hónap elteltével hozta meg.
A beadvány és a megkeresett Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal tájékoztatása alapján megállapítottam, hogy panaszos 1999. augusztus 10-én kérelmet terjesztett elő az APEH Veszprém Megyei Igazgatóságánál, melyben 1998. március 20-án esedékes, lakása eladásából származó személyi jövedelemadó-tartozására fizetési halasztást, illetve részletfizetést kért. Az első fokú adóhatóság ezt 1999. december 1-jén kelt határozatával - a fizetési mentesség tartóssága miatt - elutasította. Panaszos határidőben benyújtott fellebbezését követően a másodfokú adóhatóság - az első fokú szerv 2000. január 26-i felterjesztését követően - 2000. február 17-én kelt határozatával az első fokú határozatot helybenhagyta. Az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal saját vizsgálata során megállapította, hogy a másodfokú adóhatóság az ügyiratok késedelmes felterjesztése miatt esett késedelembe. Ennek következtében az APEH elnöke figyelmeztette az APEH Veszprém megyei Igazgatóságát az ügyintézési határidők maradéktalan betartására és a jövőbeni hasonló esetek elkerülése céljából intézkedések megtételére adott utasítást.
Az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. tv. 2. § alapelvként fogalmazza meg a törvényesség követelményét és az eljárás gyorsaságának követelményét. A törvény 26. § (4) bekezdése szerint a közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást. 
A törvény 15. § (1) bekezdése harminc napos (általános) leintézési határidő állapít meg, amely indokolt esetben egy ízben további harminc nappal - az ügyfél egyidejű értesítése mellett - meghosszabbítható.
Az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény 81. §-nak vonatkozó előírásai szerint: "(1) Fizetési halasztás és részletfizetés (a továbbiakban együtt: fizetési könnyítés) az adózó és az adó megfizetésére kötelezett személy [25. § (2) bekezdés] kérelmére az adóhatóságnál nyilvántartott adóra engedélyezhető. A fizetési könnyítés abban az esetben engedélyezhető, ha a fizetési nehézség
a) a kérelmezőnek nem róható fel, vagy annak elkerülése érdekében úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben tőle elvárható, továbbá
b) átmeneti jellegű, tehát az adó későbbi megfizetése valószínűsíthető.
(2) A kérelem elbírálása és a feltételek meghatározása során figyelembe kell venni a fizetési nehézség kialakulásának okait és körülményeit.
(3) Nem engedélyezhető fizetési könnyítés
a) a magánszemélyek jövedelemadójának előlegére és a levont jövedelemadóra,
b) a beszedett helyi adóra,
c) a kifizető által a magánszemélytől levont járulékokra.
(4) Magánszemély esetében a fizetési könnyítés az (1) bekezdés a) pontjában foglaltak figyelmen kívül hagyásával is engedélyezhető, ha a kérelmező igazolja vagy valószínűsíti, hogy az adó azonnali vagy egyösszegű megfizetése családi, jövedelmi, vagyoni és szociális körülményeire is tekintettel aránytalanul súlyos megterhelést jelent."
Az államigazgatási eljárás törvényességének és gyorsaságának követelménye az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének részét képező tisztességes eljáráshoz való jogból ered. Ezek az alapelvek - mint alkotmányos követelmények - kötik a közigazgatási szervet.
Fentiek alapján megállapítottam, hogy az APEH Veszprém megyei Igazgatósága fizetési könnyítési kérelmének elbírálása során a rendelkezésre álló bizonyítékok mérlegelése alapján megállapított tények figyelembevételével mérlegelési jogkörében hozta meg elutasító határozatát, eljárása a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseknek megfelelő volt, alkotmányos visszásságot nem okozott.
Megállapítottam egyúttal azt is, hogy a másodfokú adóhatóság késedelmesen, az ügyintézési határidő túllépésével hozta meg határozatát és így az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásság keletkezett.
A vizsgálatot azonban eljárása során az adóhatóság orvosolta, az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal elnöke pedig intézkedett a jövőbeni hasonló esetek elkerülése céljából, ezért vizsgálatomat lezárom és ajánlást nem teszek.

Budapest, 2001. június 6.

Gönczöl Katalin