OBH 2485/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kertész Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy az önkormányzat egészségügyi bizottsága elutasította 72 éves beteg édesanyja ápolása során igényelt ápolási díj megállapítása iránti kérelmét. Az elutasító határozatot a panaszos megfellebbezte, melyet az önkormányzat képviselő testülete – mérlegelés után – elutasított.

Megállapított tényállás
	A vizsgálat során megkerestem Érd Város Önkormányzatának Polgármesterét, és tájékoztatást kértem a panaszos kérelmének elutasításával kapcsolatosan. 
	Érd Város Önkormányzatának Képviselő Testülete határozatát a 7/1997. (II.24.) Ök. számú rendeletére alapozta. 
	Az 1993. évi III. törvény szerint a 18 év feletti tartósan beteg ápoltra tekintettel méltányosságból állapítható meg az ápolási díj az ápolást vállaló közeli hozzátartozó (hozzátartozó) részére, ha ennek feltételei a végrehajtásra kiadott önkormányzati rendelet szerint is fennállnak. 
	A kérelmező, mint személyszállító vállalkozó szerette volna 4 órás munkaviszony és ápolási díj igénybe vétele mellett édesanyja ápolását ellátni, amely enélkül is megvalósulhatott. A kérelmező felesége ugyanis az idős asszony betegsége idején háztartásbeli volt. Munkaviszonya, - amelynek során ápolónőként dolgozott - megszünt. Végkielégítésben részesítették. Házastársának (a kérelmezőnek) édesanyját gyakorlatilag ő gondozta. Szociális támogatásra a család nem szorul anyagi helyzete miatt, ezért az ápolási díj megállapítását célzó kérelmet elutasították.

Érintett jogszabályok

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
“25. §. (1) A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható. 
(3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén – a szociális alapellátás keretében – a jogosult számára időskorúak járadékát, munkanélküliek jövedelempótló támogatását, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások).”
“32. §. (1) A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások iránti kérelmet – ha e törvény másként nem rendelkezik – a kérelmező lakóhelye szerint illetékes települési önkormányzat polgármesteri hivatalánál vagy az önkormányzat rendeletében meghatározott önkormányzati szervnél kell előterjeszteni.”

Érintett alkotmányos jog
Alkotmány 70/E. § “(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.”

A vizsgálat megállapításai
	Az Alkotmánybíróság 26/1993. (IV.29.) AB határozata szerint: “Az Alkotmány hivatkozott 70/E. §. (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás  és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg… Az Alkotmány 70/E. §. (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéséhez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg…”
	A szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése tehát az állam feladata, erre vonatkozóan alkotmányos kötelezettség terheli. A szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg – anyagi lehetőségeitől függően és a lakosság igényei alapján –, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény szerint a települési önkormányzat köteles gondoskodni a szociális alapellátásról. E kötelező feladat ellátása során az önkormányzat a fent említett mértékű mérlegelési lehetőséggel nem rendelkezik, azt teljesítenie kell. Azonban a teljesítés módja, színvonala tekintetében ezen kötelezettségek megvalósításánál is van az önkormányzatnak mozgástere.
	Nem sérti a szociális biztonsághoz való jogot, és nem vezethet alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszássághoz önmagában az, hogy kialakított ellátási rendszer milyen típusú támogatásokat tartalmaz, és hol vonja meg az adható támogatások határát, amennyiben az önkormányzat garantálja az ellátások egy minimális szintjéhez való hozzájutás lehetőségét. Az önkormányzat a jogszabályi kötelezettségének megfelelően megalkotta a szociális ellátásokról szóló helyi rendeletét, rendelkezik a szociális alapellátás keretében rászorultság esetén nyújtható támogatási formákkal.
	Az önkormányzat felajánlotta a beteg Ápoló Otthonban való elhelyezését, ezen segítségformát – azt sérelmesnek tartva – a panaszos nem fogadta el. 
	A fentiekre tekintettel alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítok meg.

Budapest,  2000. július 31.

Gönczöl Katalin