OBH 2468/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindítása
	A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a név szerint megjelölt igazságügyi pszichológus szakértő tevékenysége ellen tett panasza tárgyában a Győri Igazságügyi Szakértői Kamara (továbbiakban: Területi Kamara) és a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara (továbbiakban MISZK, illetve országos kamara) nem hozott határozatot, illetve az ügyben nem kapott megfelelő tájékoztatást.
A vizsgálat az Alkotmány deklarált  jogorvoslathoz, a tisztességes eljáráshoz és a panaszhoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult. Az eljárásban megkerestem a Területi Kamarát és az Igazságügyi Minisztériumot.

A megállapított tényállás
	A panaszos 1998. szeptember 20-án nyújtotta be beadványát a MISZK-hez, amelyet csak -  a panaszos személyes eljárását követően -  kilenc hónap elteltével 1999. június 28-án továbbított a területi kamarának kivizsgálás céljából.
A területi kamara elnöke 1999. július 21-én kelt átiratában arról értesítette a MISZK elnökét, hogy nem merült fel a gyanúja annak, mely szerint a panaszolt pszichológus szakértő a munkája során az etikai kódex előírásait sértette volna, ezért ellene etikai eljárást nem indít.
A panaszos ismételt beadványára (1999. augusztus 31.) a MISZK elnöke 1999. szeptember 24-én kelt levelében arról tájékoztatta, hogy panaszát a MISZK következő elnökségi ülésén - 1999. október vége - megtárgyalják.
Ezt követően 1999. november 2-án kelt értesítésében panaszost arról tájékoztatta, hogy ügyét újból áttekintette és egy másik területi kamara (Budapesti Igazságügyi Szakértői Kamara) etikai bizottságának véleményét megkérve, azt el kell utasítania, mivel a szakértői vélemény szakmai minősítése nem etikai kérdés.
A panaszos 1999. november 17-én beadvánnyal fordult az igazságügyi-miniszterhez, amely beadvány 1999. november 22-én érkezett a minisztériumba. Panaszával kapcsolatosan a minisztérium 2000. március 30-án kelt levelében a panaszost arról tájékoztatta, hogy az igazságügy-miniszter törvényességi felügyeleti jogkörében csupán azt ellenőrizheti, hogy a területi kamara vagy az országos kamara tevékenysége megfelel-e a jogszabályoknak és az alapszabálynak. Az Igazságügyi Minisztérium a panaszost arról értesítette, hogy a kamara határozatai a jogszabályoknak megfelelnek, az elkövetett etikai eljárási szabálysértés pedig nem olyan súlyú, ami indokolná a kamarai határozatok hatályon kívül helyezését.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
A hatáskör és az illetékesség vizsgálata
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
Az elintézési határidő
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(2) A testületi szerv hatáskörébe tartozó egyedi államigazgatási ügyben az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül, vagy ha ez nem lehetséges, legkésőbb a soron következő testületi ülésen kell határozni.
•	1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 11/1977. (III. 30.) MT rendelettel
Tv. 10. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést.
(2) A közérdekű bejelentéseket, illetőleg javaslatokat általában harminc napon belül el kell bírálni.
(3) Ha a vizsgálat előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével.
•	1995. évi CXIV. törvény az igazságügyi szakértői kamaráról
Elévülés
29. § (1) Nem indítható etikai eljárás, ha azt az eljárás kezdeményezésére jogosult az etikai vétségnek a tudomására jutásától számított hat hónap alatt nem kezdeményezi, vagy a cselekmény befejezése óta két év eltelt.
(2) Az az etikai vétség, amely bűncselekmény törvényi tényállását valósítja meg, a bűncselekménnyel együtt évül el.
Az etikai eljárás megindítása
33. § (1) Etikai vétség alapos gyanúja esetén a területi elnökség, a területi kamara elnöke, illetve a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara elnöksége vagy a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara elnöke kezdeményezi az eljárás megindítását; az etikai bizottság elnöke kijelöli az eljáró etikai tanácsot. Az etikai bizottság elnöke az eljárás megindulásáról értesíti az Igazságügyi Minisztériumot.
(2) Az etikai tanács 15 napon belül határozattal dönt az eljárás megindításáról. Erről az etikai tanács elnöke haladéktalanul tájékoztatja az eljárás alá vont szakértőt, és közli vele az etikai eljárás okát is.
(3) Egyszerű ügyben - ha az etikai vétség egyértelmű, és az eljárás alá vont szakértő azt elismeri - az etikai tanács elnöke azonnal tárgyalást tűz ki, vagy az etikai tanács a 27. § (1) bekezdésének a)-b) pontjában meghatározott büntetést alkalmazza.
Etikai vizsgálat
34. § (1) A vizsgálóbiztos feladata a tényállás megállapításához szükséges körülmények tisztázása. Ennek érdekében meghallgathatja az eljárás alá vont személyt, a tanúkat, szakértő közreműködését veheti igénybe, és egyéb bizonyítást végezhet. Az eljárási cselekményről jegyzőkönyvet kell felvenni.
(2) A vizsgálóbiztos eljárásának nem akadálya, ha az eljárás alá vont szakértő a meghallgatáson nem jelenik meg, vagy nem nyilatkozik. Erről a szakértőt tájékoztatni kell.
(3) A vizsgálóbiztos az eljárásának eredményéről jelentést készít az etikai tanács részére, a jelentéshez csatolni kell az iratokat. A vizsgálóbiztost az etikai tanács meghallgathatja.
(4) A vizsgálóbiztos eljárását 3 hónapon belül be kell fejezni. Ezt a határidőt az etikai bizottság elnöke indokolt esetben, egy ízben további 3 hónappal meghosszabbíthatja.
Az elsőfokú etikai tanács eljárása
35. § Az etikai tanács a vizsgálóbiztos jelentésének beérkezése után a következő intézkedéseket teheti meg:
a) a vizsgálat kiegészítését rendeli el, és az iratokat visszaküldi a vizsgálóbiztosnak,
b) kitűzi a tárgyalást,
c) a tárgyalás mellőzésével a 27. § (1) bekezdésének a)-b) pontjában meghatározott büntetést alkalmazza,
d) az eljárást megszünteti.
36. § (1) A tárgyalásra az eljárás alá vont szakértőt és a képviselőjét meg kell idézni.
(2) Ha az eljárás alá vont szakértő szabályszerű idézés ellenére nem jelent meg a tárgyaláson, azt a távollétében is meg lehet tartani. Erről a szakértőt az idézésben tájékoztatni kell.
(3) Az eljárás alá vont szakértő és képviselője az eljárásra, valamint a bizonyítékokra nyilatkozatot tehet, az iratokba betekinthet, a tanúhoz és a szakértőhöz kérdést intézhet; további bizonyítási indítványt terjeszthet elő az eljárás bármely szakaszában.
37. § Az etikai tanács elnöke vezeti a tárgyalást, gondoskodik a tárgyalás rendjének fenntartásáról, kihirdeti a határozatokat.
Az etikai tanács határozata
38. § (1) A tanácskozás és a szavazás zárt ülésen történik.
(2) Az etikai tanács a határozatát szótöbbséggel hozza. Utolsóként az etikai tanács elnöke szavaz.
39. § Az etikai tanács határozatában az eljárást megszünteti, vagy az eljárás alá vont szakértőt vétkesnek nyilvánítja, és büntetést szab ki; dönt az eljárási költségek viseléséről.
40. § (1) A határozatot és indokait szóban ki kell hirdetni, és 15 napon belül az eljárás alá vont szakértő, képviselője, valamint az eljárás kezdeményezője részére kézbesíteni kell.
(2) A határozatot az etikai tanács elnöke és tagjai írják alá.
•	1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról, egységes szerkezetben a végrehajtására kiadott 11/1977. (III. 30.) MT rendelettel
Tv. 10. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést.
(2) A közérdekű bejelentéseket, illetőleg javaslatokat általában harminc napon belül el kell bírálni.
(3) Ha a vizsgálat előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével.

Az érintett alkotmányos jog

•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

A vizsgálat megállapításai:
	Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában kimondta, hogy az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 15. §-a fő szabályként azt írja elő, hogy az államigazgatási szervnek vagy államigazgatási ügy intézésére feljogosított más szervnek az érdemi határozatát "a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül" meg kell hoznia. Megállapította azt is, hogy ma a közigazgatási szervezet két alrendszerre bomlik: az államigazgatásra és az önkormányzati igazgatásra. Az utóbbi körébe nem csupán a helyi és a területi önkormányzatok tartoznak, hanem azok az egyre növekvő számú köztestületek is, amelyek törvényi felhatalmazás alapján közfeladatokat látnak el, így egyebek között az Áe. hatálya alá tartozó döntéseket hoznak.
"Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az érdemi közigazgatási határozat meghozatalára az általános és a különös államigazgatási eljárási törvények - a polgári perrendtartástól eltérőn - különféle határidőket írnak elő. Az Áe. 15. §-ának (1) bekezdése pl. az első fokú érdemi határozat meghozatalára nézve általános szabályként harminc napos határidőt állapít meg, s e határidő - az Áe. 60. §-ára figyelemmel - irányadó a fellebbezés elbírálására is. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket. ..... "
	A Területi Kamara eljárásának vizsgálata:
A vizsgálatban megállapítottam, hogy a Területi Kamara elnöke az országos kamarától mintegy kilenc hónapos késedelemmel megküldött panaszt adatvédelmi okokra való hivatkozással a Területi Kamara jogi- és érdekvédelmi bizottságának elnökéhez továbbította. A törvény ugyanakkor  arról rendelkezik, hogy a kamara elnöke etikai vétség alapos gyanúja esetén  kezdeményezi az eljárás megindítását, az etikai bizottság elnöke pedig kijelöli az eljáró etikai tanácsot. Az etikai tanács 15 napon belül köteles határozattal dönteni az eljárás megindításáról. Ezen szabályoknak a Területi Kamara elnöke nem tett eleget, annak ellenére, hogy a MISZK elnöke az 1999. június 28-án kelt levelében a beadványt és mellékleteit azzal küldte meg a területi kamarának, hogy az ügyben folytassa le az etikai eljárást.
A Területi Kamara elnöke ezzel szemben a beadványt adatvédelmi okokra való hivatkozással a jogi- és érdekvédelmi bizottságnak küldte meg. A beadványt a bizottság megvizsgálta és az iratokból következtethetően "megállapította", hogy a szakértő eljárása szakmailag nem kifogásolható. Javasolta, hogy a kamara nyújtson a szakértő számára védelmet a panasztevővel szemben. A törvényben a jogi és érdekvédelmi  bizottság elnökének ilyen vizsgálati felhatalmazása nincs, ezért a beadványnak e bizottsághoz való továbbításával, és egyben a törvényben szabályozott eljárási rendtől való eltéréssel a Területi Kamara elnöke megsértette az  igazságügyi szakértői kamaráról szóló 1995. évi CXIV. törvény 33. § - 40. §-aiban foglalt eljárási rendelkezéseket. A Területi Kamara elnöke az országgyűlési biztos iratbekérésére - döntések hiányában - nem csatolta sem az etikai bizottságnak az  eljárás megindításáról szóló, illetve az etikai eljárás lefolytatását követően hozott határozatát.
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvényhez fűzött kommentár szerint az államigazgatási eljárás végeredménye a hatósági akarat kifejezése, vagyis a döntéshozatal. A határozat tehát a közigazgatási szervnek (köztestületnek) az államigazgatási eljárásban hozott döntése akkor fejt ki jogi hatást, ha azt az érintettekkel közölték. Az ügyfél a határozatban foglalt jogairól, kötelezettségeiről jogilag érvényesen a közlésből szerez tudomást. "Az egységes bírói gyakorlat szerint, ha az államigazgatási határozatnak az ügyfél részére való kézbesítése valamilyen okból elmaradt és emiatt a fellebbezés jogát nem merítették ki, a jogaiban sértett fél a határozat kézbesítését kérheti; a fellebbezési határidő a kézbesítéstől kezdődik és ezt követően kerülhet sor a határozat bíróság előtti megtámadására" (Legf. Bír. Kfv. III. 25.778/1994).
Azáltal, hogy a Területi Kamara etikai bizottsága nem hozott határozatot a jogorvoslathoz, valamint a tisztességes eljáráshoz fűződő joggal kapcsolatban alkotmányos visszásságot okozott.
A MISZK (országos kamara) eljárásának vizsgálata:
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy panaszos beadványát a MISZK több mint kilenc hónap elteltével - csak személyes eljárását követően - továbbította a területi kamarához. Ezzel megsértette az Áe 7. § (1) bekezdésben előírt azon kötelezettségét, mely szerint, ha a közigazgatási szerv azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
Az Áe. idézett szabályain túlmenően megsértette az 1977. évi I. törvény 10. §-ában foglalt rendelkezést, mely szerint a közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést. Az is megállapítható, hogy panaszos ismételt beadványa nyomán sem került sor etikai eljárás lefolytatására, az iratok között nem található érdemi határozat, és azt bizonyító dokumentum sem, hogy a MISZK a panaszos beadványát másik, a Budapesti Igazságügyi Szakértői Kamara megvizsgálta volna. A MISZK-nek a területi kamarától kapott értesítései nyomán észlelnie kellett volna az érdemi határozat hiányát, és fel kellett volna hívni a figyelmet arra, hogy a beadvány tárgyában érdemi határozattal kell döntenie.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Területi Kamara a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény rendelkezései alapján sem tett eleget a törvény előírásainak. A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló törvény az eljárási határidő szempontjából nem ad olyan szigorú szabályokat mint az államigazgatási eljárásról szóló törvény, ugyanakkor az általánosnak tekintett harminc napos határidőre vonatkozó rendelkezés alóli kivételek - hasonlóan az államigazgatási eljárás rendelkezéseihez - garanciális jelentőségűek. Ha a közérdekű bejelentés vizsgálata előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével. A közérdekű bejelentés címzettje tehát köteles azt vagy érdemben elbírálni, vagy az érdemi elbírálásra jogosult szerv kilétének meghatározása után a beadványt áttenni.
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény 64. §-a a következő rendelkezést tartalmazza: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé." Az idézett rendelkezés nem értelmezhető úgy, hogy kizárólag az érintett szervhez lehet a panaszt előterjeszteni. Az ügy érdemi elintézéséhez való jogot a panaszt fogadó hatóságnak minden lehetséges eszközzel érvényesíteni kell. 
A fent kifejtettek alapján megállapítottam, hogy a Területi Kamra alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott akkor, amikor a hozzá érkező beadvány megválaszolásáról nem határidőben intézkedett. A késedelmes eljárás a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével kapcsolatban is visszásságot okozott. Az Alkotmánybíróság 9/1992. (I. 30.) AB határozatában kimondta, hogy a jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják.
	Igazságügyi Minisztérium eljárásának vizsgálata:
Az Igazságügyi Minisztérium eljárásával kapcsolatosan megállapítottam, hogy panaszos 1999. november 17-én kelt, és a minisztériumhoz november 22-én érkezett beadványára a minisztérium 2000. március 30-án válaszolt, tehát a panasz e tekintetben megalapozott. Nem helytálló az Igazságügyi Minisztérium álláspontja, mely szerint a minisztérium érdemi ügyintézése 80 nap volt. Az ügyintézés 4 hónapig tartott, tehát a 80 napos jelentős határidő túllépést is meghaladta. Az igazságügyminiszternek a törvényességi felügyeleti jogköréből adódóan a panaszos beadványa, valamint a területi és az országos kamara mulasztása alapján észlelnie kellett volna, hogy érdemi döntés nem született. 
Az 1995. évi CXIV. törvény 29. § (1) bekezdése alapján a vizsgált esetben - elévülés miatt - az etikai eljárás lefolytatására már nincs lehetőség.
A minisztérium késedelmes eljárása ugyancsak a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével kapcsolatban is visszásságot okozott.

Kezdeményezés
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felhívom a Győri Igazságügyi Szakértői Kamara elnökének  figyelmét a hasonló esetek jövőbeni elkerülése érdekében az igazságügyi szakértői kamarai eljárásról szóló szabályok betartására, és a feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok kiküszöbölésére.

Ajánlás
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felhívom a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara Elnökét és az Igazságügy-minisztert az államigazgatási eljárás általános szabályairól és a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról  szóló törvényben előírt eljárási határidők mindenkori betartására.
	Felkérem a Győri Igazságügyi Szakértői Kamara elnökét, a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara elnökét és az Igazságügy-minisztert, hogy a kezdeményezéssel és az ajánlással kapcsolatos álláspontjukról 30 napon belül értesíteni szíveskedjék. 

Budapest, 2001. július 5.

Lenkovics Barnabás