OBH 2449/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása

A Magyar  Nemzet folyó év május 12-én megjelent cikke szerint egy Debrecen melletti tanyán négy gyermeket magukra hagyva találtak. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 19993. évi LIX. törvény ( továbbiakban Obtv. ) 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.

A területileg illetékes jegyzőtől és a gyermekjóléti szolgálattól tájékoztatást kértem azzal kapcsolatban, hogy az érintett család a gyermekvédelmi szakemberek látókörében volt-e, alapellátásban a családot gondozták-e.

A megállapított tényállás

A gyermekek veszélyeztetettségéről az illetékes gyermekjóléti szolgálatnak már 1998. júliusában tudomása volt  Ettől az időponttól kezdődően a gyermekjóléti alapellátás keretében a család gondozása megkezdődött. A  gyermekek anyja 1999. június 16-án megszülte hetedik gyermekét. A védőnő környezettanulmánya szerint a csecsemő a család életkörülményei miatt nem volt haza adható, ezért a gyámhatóság intézkedését kérte. Az anya hozzájárult legkisebb gyermeke ideiglenes hatályú elhelyezéséhez, majd átmeneti nevelésbe vételéhez. Ugyanakkor ígéretet tett a gyermekjóléti szolgálattal való együttműködésre, ezért a gyermekjóléti szolgálat a családban nevelkedő gyermekek sorsának alakulását továbbra is az alapellátás keretében kísérte figyelemmel.  

A szülők italozó életmódja, gyermekeiket elhanyagoló magatartása miatt a gyámhatóság a kiskorúakat 1999. decemberében védelembe vette. Az apa 2000. januárjától börtönbüntetését tölti. A védelembe vétel után a családgondozó és a védőnő is folyamatosan látogatta a családot. Az anya a családgondozó kéréseit nem teljesítette, az egyéni gondozási-nevelési terv megbeszélésére a gyermekjóléti szolgálatnál nem jelent meg, ezért folyó év április 26-án a családgondozó és a gyámhatóság munkatársa a családot a lakóhelyén kereste fel. A gondozási-nevelési tervet itt beszélték meg és fogadták el. Mivel a gyermekek nem voltak közvetlen veszélyben az anya egy hónapos határidőt kapott az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak teljesítésére. A teljesítés elmulasztása esetére a gyermekek családból való kiemelését helyezték kilátásba.

A gyermekjóléti szolgálat tájékoztatása szerint a gyermekek veszélyeztetettségével kapcsolatos jelzőrendszer hatékonyan működött, tagjai a védőnő, a gyermekek osztályfőnöke, az iskola ifjúságvédelmi felelőse, az óvoda, a gyámhatóság és a családsegítő szolgálat munkatársai voltak.

A családgondozó május 5-én és 8-án kereste fel a családot, de ekkor nem talált otthon senkit.

Május 11-én a gyermekek elhagyatottságát magánszemély jelentette be. A rendőrség a kiskorúakat  Debrecen Megyei Jogú Város Védő-és Csecsemőotthonába vitte. Ezt követően a gyámhatóság a gyermekeket ideiglenes hatállyal állami gondoskodásba vette. 

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 

67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

1. § (1) E törvény célja, hogy megállapítsa azokat az alapvető szabályokat, amelyek szerint az állam, a helyi önkormányzatok és a gyermekek védelmét ellátó természetes és jogi személyek, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezetek meghatározott ellátásokkal és intézkedésekkel segítséget nyújtsanak a gyermekek törvényben foglalt jogainak és érdekeinek érvényesítéséhez, a szülői kötelességek teljesítéséhez, illetve a gondoskodjanak gyermekek veszélyeztetettségének megelőzéséről és megszüntetéséről, a hiányzó szülői gondoskodás pótlásáról, valamint a gyermekvédelmi gondoskodásból kikerült fiatal felnőttek társadalmi beilleszkedéséről.

(2) Az (1) bekezdésben foglaltak szerint eljáró szervezetek és személyek tevékenységük során együttműködnek a családdal és - jogszabályban meghatározottak szerint - elősegítik a gyermek családban történő nevelkedését.

17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében
a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos,

b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ,
c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó,
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a 40. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgálatnál, illetve indokolt esetben kötelesek hatósági eljárást kezdeményezni. Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni.

39. § (2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében
a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben,
b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése,
c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása.
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében
a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,
b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében,
c) az egészségügyi és a szociális ellátás, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése,
d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.

68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.

A vizsgálat megállapításai

A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az illetékes gyámhatóság és a gyermekjóléti szolgálat a gyermekvédelmi törvényben előírt kötelezettségeinek eleget tett.

A gyermekek veszélyeztetettségét észlelő és jelzőrendszert működtet, a kiskorúak veszélyeztetésének észlelésekor a család gondozását megkezdte, amikor ez nem vezetett eredményre a gyámhatóságnál a gyermekek védelembe vételét kezdeményezte. A gyámhatóság a törvény előírásának megfelelően a gyermekeket védelembe vette. Mivel a gyermekjóléti szolgálat és a gyámhatóság is észlelte, hogy a védelembe vétel nem vezetett eredményre, ezért a gyermekvédelmi gondoskodás hatékonyabb formáját helyezte kilátásba. A gyermekek magukra hagyása ebben az egy hónapos türelmi időben következett be. A családot a családgondozó még a gyermekek elhagyását megelőző napokban is felkereste. Az, hogy napközben az adott időpontban  a család nem tartózkodott  otthon  nem adott okot arra, hogy a kitűzött egy hónapos határidő letelte előtt a családgondozó a gyermekek családból való kiemelését kezdeményezze. Lakossági bejelentés a gyermekek magukra hagyásáról csak a rendőrséghez érkezett, a gyermekjóléti szolgálatnak és a gyámhatóságnak nem volt tudomása róla.

A gyermekvédelmi törvény elsődleges célja az, hogy a gyermekeket vér szerinti családjuk nevelje. A már kialakult veszélyeztetettség esetén a család gondozása, segítése a gyermekvédelemmel foglalkozó szervezetek és a hatóság feladata. Ezt az ügyben eljáró hatóság és gyermekjóléti szolgálat megtette.

A fentiek alapján megállapítottam, hogy az ügyben eljáró szervek eljárása alkotmányos visszásságot nem okozott, ezért az Obtv 17.§ (1) bekezdése alapján a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. június 6.

Gönczöl Katalin