OBH 2244/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján hivatalból vizsgálatot indítottam a fogszabályozási szakellátás biztosításával kapcsolatban, mert felmerült a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos joggal összefüggésben a sérelem gyanúja. A vizsgálat alapjául szolgáló riport szerint Zala Megyében nem biztosították az iskolás korúak ingyenes fogszabályozását.

Érintett alkotmányos jog:
A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog.
Alkotmány 70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

Az ügy jogszabályi háttere:

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény
69. § (1) A megyei önkormányzat, területi önkormányzat, köteles ellátni azokat a törvényben előírt feladatokat, amelyek megoldására települési önkormányzat nem kötelezhető. Törvény a megyei önkormányzat kötelező feladatává teheti az olyan körzeti jellegű közszolgáltatás biztosítását, amely a megye egész területére vagy nagy részére kiterjed. Törvény kötelező megyei feladatként írhatja elő az olyan körzeti jellegű közszolgáltatás megszervezését, ahol a szolgáltatást igénybe vevők többsége nem a szolgáltatást nyújtó intézmény székhelye szerinti települési önkormányzat területén lakik.
70. § (1) A megyei önkormányzat kötelező feladatként gondoskodik különösen
b) az egészségügyi intézményekben tartós gyógykezelés alatt álló gyermekek oktatásáról, a többi tanulóval együtt nem foglalkoztatható fogyatékos gyermekek oktatásáról, neveléséről, gondozásáról; az alapellátást meghaladó egészségügyi szakellátásról, amennyiben azt a külön törvény szerint ellátásra kötelezett települési önkormányzat nem vállalja, valamint a gyermek- és ifjúságvédelmi szakellátásról; a szakosított szociális szolgáltatások területi összehangolásáról; továbbá gondoskodik egyes, szakosított ellátás körébe tartozó feladatokról;

Az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának részletes szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet
FOGÁSZATI ELLÁTÁS
22. § (1) Az önkormányzattal, illetve az általa területi ellátási (körzet) kötelezettséggel megbízott fogászati ellátást nyújtó szolgáltatóval az OEP finanszírozási szerződést köt.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	A Zala Megyei Közgyűlés 2000. március 24-i ülésén foglalkozott a fogszabályozás megoldatlanságának problémájával, és határozatában megállapította, hogy az 1990. évi LXV. törvényben előírt kötelezettségének nem tud eleget tenni. Ennek okait elsősorban a finanszírozás jelenlegi helyzetében, valamint az ellátásra alkalmas szakemberek hiányában jelölte meg. A megyében kizárólag magánorvosként dolgozó fogszabályozással foglalkozó orvosok nem kívánnak szerződést kötni az egészségbiztosítóval, mivel az egyedi orvosi beavatkozások tételes finanszírozására nincs lehetőség.
	A Megyei Közgyűlés határozatában a feltárt probléma orvoslása érdekében "Az 1990. évi LXV. törvény 101. §-ában biztosított jogkörében kezdeményezte az egészségügyi miniszternél a fogszabályozás ellátás keretében az egészségügyi szempontból indokolt kezelések és a hozzá elengedhetetlenül szükséges diagnosztikai és technikai beruházások megfelelő finanszírozásának megoldását, annak érdekében, hogy a rászorulók a szolgáltatáshoz alanyi jogon juthassanak hozzá."
	Az Egészségügyi Minisztérium előtt ismert volt a probléma. Az Egészségügyi Minisztérium Ügyfélszolgálata munkatársamat úgy informálta, hogy "amíg a Zala megyei probléma nem oldódik meg Budapesten vagy Sopronban ellátják a betegeket és az utazási költségeket is megtéríti a biztosító."
	A 2000. június 1-én kelt megkeresésemre az Egészségügyi Miniszter arról adott tájékoztatást, hogy a Minisztérium második féléves terveiben szerepel a fogászati ellátás szervezeti és finanszírozási megújításának a kidolgozása. Ebben a tervben szerepel a szakképzés feltételeinek javítása, a szakképzettek létszámának növelése. Megoldást jelenthetne, ha a fogszabályozási ellátás visszakerülne a települési önkormányzatok alapellátási feladataihoz, ezzel javulnának az ellátás finanszírozási, szervezési feltételei.
	A szakminiszter válaszában kifejtette, hogy országosan jelenleg csak Zala megyében nem kívánnak szerződést kötni a területen fogszabályozással foglalkozó fogorvosok az Országos Egészségbiztosítási Pénztárral, annak ellenére sem, hogy az ellátásban az OEP finanszírozás mértéke többszörösen meghaladja az alapellátási praxisokét. Az is tény, hogy az ellátási igények folyamatos növekedésével nem tart lépést a fogszabályozással foglalkozó szakemberek (fogtechnikusok) száma és képzése sem.
	A miniszter álláspontja szerint a Zala megyei jelenség mögött elsősorban nem a finanszírozási, hanem a szakterület normális működését akadályozó szakmaszervezési, szakképzési gondok húzódnak meg.
	A tárca fontos feladatai között tartja számon - az egyetemek és Szakmai Kollégium javaslatainak figyelembevételével - a szakképzés feltételeinek javítását, a szakképzettek létszámának növelése érdekében. Ez jelenthetne megoldást arra nézve, hogy ne a szolgáltató és a piac alakítsa az ellátás feltételeit.
	A jelenlegi jogszabályi keretek között a fogszabályozási ellátás megyei szinten szereplő ellátási kötelezettség, de a minisztérium második féléves tervei között szerepel az is, hogy az ellátási kötelezettség kerüljön vissza a területi önkormányzatok alapellátási feladataihoz. Ennek érdekében a tárca az erre vonatkozó kormányrendelet módosítását tervezi.
	Ha a fogszabályozás az alapellátás részeként működik, javulnak az ellátás finanszírozási, szervezési feltételei, és megjelenik az ellátásban a szakemberek érdekeltsége.
	A fogszabályozásban az OEP finanszírozási feltételeinek javítása folyamatosan, a szakma jelzéseinek figyelembevételével történik.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Zala Megyei Önkormányzat a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvényben előírt alapellátást meghaladó egészségügyi szakellátásról a jelenlegi finanszírozási rendszerben - rajta kívülálló okok miatt - nem tud gondoskodni.
	A Zala megyei fogszabályozás megoldatlansága miatt már 1996-ban panaszos beadvány érkezett Hivatalomhoz. A konkrét ügy akkor kizárólag abból a sajnálatos okból oldódott meg, hogy a család felbomlott és másik megyébe költözött. Azonban a hosszú idő óta húzódó jelenség figyelemfelkeltő.  
	A fenti tényállás alapján megállapítottam, hogy Zala megyében a fogszabályozás szakellátását évek óta nem biztosítják, ezért folyamatosan fennáll a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő alkotmányos joggal összefüggésben a sérelem közvetlen veszélye. 
Mivel a probléma helyi szinten nem orvosolható, ezért az Egészségügyi Miniszternek a következő ajánlást teszem:
Felkérem, hogy az Egészségügyi Minisztérium második féléves tervében szereplő fogászati ellátás szervezeti és finanszírozási megújításával kapcsolatos programot, valamint a megoldás érdekében a tárca által tervezett kormányrendelet módosítást soron kívül dolgozzák ki.

Budapest, 2000. október 18.

Gönczöl Katalin