OBH 2141/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Tomolák Katalin

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogbiztonság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha az eljáró államigazgatási szerv a törvény által biztosított lehetőségeit kimerítve a jogszabálynak megfelelően  jár el. 
	Panaszos ismételt beadványában sérelmezte, hogy gyermeke jogellenes külföldre vitele miatt benyújtott kérelmeire az Igazságügyi Minisztérium elmulasztotta megtenni a szükséges intézkedéseket.
	A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az Igazságügyi Minisztérium a panaszos gyermeke hazahozatalával kapcsolatos 1999. január 8-án kelt levelére azonnal reagált és korrekt tájékoztatást adott. Az apa ezt követően benyújtott, gyermekláthatás biztosítására irányuló kérelmét a panaszolt hatóság az iratok román nyelvre történő fordíttatását követően 1999. június 7-én továbbította az illetékes  román szervnek, majd több alkalommal kért tájékoztatást az ügyről. A megtett intézkedésekről mindannyiszor értesítette a panaszost, majd 2000. február 10-i levelében személyes megbeszélést kért tőle. Az apa április 27-én jelent meg a minisztériumban, ahol tájékoztatást kapott a Hágai Egyezmény szerinti eljárásról, kérelmével kapcsolatos igényérvényesítési nehézségekről, a tárca közreműködésének korlátairól.
Májusban a magyar hatóság ismét nyomatékosan felhívta a román szerv figyelmét tájékoztatási kötelezettségére. Ezt követően az eljárás megindítására és a szükséges intézkedésekre a külföldi hatóságtól ígéretet kapott.
A Gyermek Jogellenes Külföldre Vitelének Polgári Jogi Vonatkozásáról szóló Hágában az 1980. évi október 25. napján kelt, az 1986. évi 14. törvényerejű rendelettel kihirdetett szerződés végrehajtása tárgyában a láthatás (kapcsolattartás) biztosításának szabályait is rögzítő 7/1988. (VIII.1.) IM rendelet szerint a központi hatóság feladata a kérelem szakszerű fordítását követően annak eljuttatatása a gyermek tartózkodási helye szerinti központi hatósághoz, együttműködés a külföldi hatósággal, a kérelmezővel, valamint folyamatos tájékoztatás. A rendelet önálló intézkedési, eljárási, képviseleti jogosultsággal a központi hatóságot nem ruházza fel. 
	Mindezekből következően megállapítottam, hogy a minisztérium a fenti lépéseket megtette és azokról a panaszost tájékoztatta. A tárca tehát a vonatkozó jogi előírásoknak maradéktalanul eleget tett, ezért eljárása az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogbiztonságból levezethető tisztességes eljárással összefüggésben visszásságot nem okozott.

Budapest, 2000. október 20.

Gönczöl Katalin