OBH 1908/2000., OBH 2367/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Állampolgári panaszok alapján vizsgálatot indítottam Ózd Város Önkormányzatának Képviselő-testülete által a köztisztasággal és a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenységről alkotott módosított 1992. évi 16. számú rendelet (a továbbiakban: Ör.) alkalmazásával kapcsolatban.
	A panaszosok azt sérelmezik, hogy a szilárd hulladék elszállításáért megállapított díj nem arányos a teljesített szolgáltatással, mert nem veszi figyelembe a lakosság egyes csoportjainak eltérő körülményeit, annak is kell szemétszállítási díjat fizetni, aki a szolgáltatást nem veszi igénybe.
	Az egyik panaszos külön azt sérelmezi, hogy a szolgáltató a díjat már a szolgáltatás teljesítése előtt beszedi.

Megállapított tényállás
	A panaszok, a panaszosok által csatolt iratok, Ózd Város jegyzője, valamint Ózdi KOMSZOLG Kht. által az ügyben adott tájékoztatás és az Ör.-ben foglaltak alapján a következőket állapítottam meg.
	Ózd Város Önkormányzatának Képviselő-testülete az egyes helyi közszolgáltatások igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (a továbbiakban: Kötv.) 2. §-ában foglalt felhatalmazásra hivatkozással alkotta meg az Ör.-nek a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenységről szóló szabályait.
	A kialakult gyakorlat szerint családi házas beépítésü területeken heti egy, a többszintes beépítésüi területeken heti két alkalommal szállítják el az összegyűlt szilárd hulladékot. A díjmegállapításnál a legáltalánosabban használt 110 literes edényzet ürítését veszik alapul. Több vagy nagyobb térfogatú edényzet esetén minden megkezdett 110 liter után kell a megállapított díjat fizetni. A lakosság egy csoportja a 110 literesnél kisebb gyűjtőedényt is használhat. A jegyző szerint ezzel "az önkormányzat tovább kívánja növeli a keletkezett hulladék mennyisége és a fizetendő díj közötti arányosságot". A jegyző álláspontja szerint érthető a lakosság igénye, hogy az elszállított hulladék mennyiségével arányos díjat fizessen, ugyanakkor a szolgáltatás környezetvédelmi, közegészségügyi vonzata miatt szükséges annak a minimális hulladéknak a meghatározása, amely után a díjat meg kell fizetni. A hulladék tömegének pontos mérését a szállítójárművek technikai színvonala, felszereltsége jelenleg nem teszi lehetővé.
	Az Ózdi KOMSZOLG Kht. igazgatója arról adott tájékoztatást, hogy a szemétszállítási díjak számlázásánál az Ör. előírásai alapján járnak el. A számlákat a tárgyidőszakot képező negyedév alatt folyamatosan, területenként készítik el. A díj beszedését a szolgáltatás teljesítésének és befizetési határidejének figyelembevételével végzik. 

Az ügy jogszabályi háttere

Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 16. § (1) bekezdése előírja, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítása. 
Az Ötv. 10. § (1) bekezdés a) pontja kimondja, hogy a képviselő-testület hatásköréből a rendeletalkotás nem ruházható át.
Az Ötv. 95. § (1) bekezdése szerint a Kormány a belügyminiszter közreműködésével a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetője útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi ellenőrzését.
Az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat döntései (rendelete, határozata) megfelelnek-e a jogszabályoknak.
Az Ötv. 99. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére. 

A Kötv. 1. § (1) bekezdése a települési szilárd hulladék elszállítását közszolgáltatási szerződés keretében megvalósuló közszolgáltatássá minősíti, és e szolgáltatás igénybevételét az ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója számára kötelezővé teszi.
A Kötv. 2. §-a szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg többek között:
•	a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit  (Ptk. 226. § (1) bek.);
•	az érintett közfeladattal összefüggő  - jogszabályban nem rendezett -  helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
•	az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét. 

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 201. §-a  a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. 
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."
A Ptk. 226. §-a szerint 
"(1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.
(3) Hatósági ár megállapítására külön törvény szerint kerülhet sor."
A Ptk. 198. § (2) bekezdése szerint jogszabály szerződés kötését kötelezővé teheti.
A Ptk. 198. § (3) bekezdése kimondja, hogy szolgáltatásra irányuló kötelezettség és jogosultság jogszabályból vagy hatósági rendelkezésből szerződéskötés nélkül is keletkezhet, ha a jogszabály vagy a törvényes jogkörében eljáró hatóság így rendelkezik és a kötelezettet, a jogosultat, és a szolgáltatást kellő pontossággal meghatározza. Ebben az esetben - jogszabály vagy hatóság eltérő rendelkezése hiányában -  a szerződésre vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
A Ptk. 216. § (1) bekezdése szerint a szerződési akaratot ráutaló magatartással is kifejezésre lehet juttatni.

A szabálysértésekről szóló - 2000. február 28. napjáig hatályban volt 1968. évi I. tv. (Sztv.) 1. §-a úgy rendelkezett, hogy valamely tevékenységet vagy mulasztást törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet nyilváníthat szabálysértéssé.
A szabálysértésekről szóló - 2000 március 1-jén hatálybalépett - 1999. évi LXIX. tv. (hatályos Sztv.) 1. § (1) bekezdése szerint szabálysértés az a jogellenes tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.
A hatályos Sztv. 135. § (1) bek. szerint a helyszíni bírság összege ötszáz forinttól tízezer forintig terjedhet.
A hatályos Sztv. 169. § (2) bekezdése kötelezte az önkormányzatokat, hogy 2000. március 1-jéig vizsgálják felül az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket és azokat, amelyek e törvény, illetve az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendelet rendelkezéseivel nincsenek összhangban, vagy csak megismételik a magasabb szintű jogszabályokban meghatározott szabálysértési tényállást, helyezzék hatályon kívül.

Az Ör.-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges előírásai a következőket tartalmazzák:
Ör. 6. §
"(1) A köztisztasági szolgáltatás ellátásáról az Ózdi KOMSZOLG Közhasznú Társaság gondoskodik.
(2) A szolgáltatással ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, kezelője, használója, haszonélvezője, bérlője (továbbiakban: használója) köteles a szervezett szemétszállítást mint közszolgáltatást igénybe venni, és a szolgáltató részére a szolgáltatási díjat megfizetni. 
(3) A közszolgáltatásra vonatkozó szerződés a szolgáltatás igénybevételével jön létre, valamint akkor is, ha a szolgáltató a szolgáltatás ellátásra vonatkozó rendelkezésre állási készségét bizonyítja.
(4) A szolgáltatás ellátására vonatkozó részletes szabályokat az önkormányzat és a szolgáltató által kötött szerződés rögzíti."
7. §
"(2) A hulladékgyűjtés módját és az elszállítás gyakoriságát a KOMSZOLG Kht. javaslata alapján a Polgármesteri Hivatal Műszaki Ügyosztálya határozza meg a terület megközelíthetőségét és a beépítettségét figyelembe véve. Amennyiben a hulladék bomló szerves anyagokat is tartalmaz, annak gyűjtését úgy kell megszervezni, hogy minimálisan heti egy alkalommal a szállítás megtörténjen. 
(3) Vonalba gyűjtött szemétszállítás esetén a szállító gépjármű típusának megfelelő hulladékgyűjtő edény (kuka, kerekes konténer vagy egyéb) beszerzése kötelező.
Az edényzet beszerzésének, javításának, pótlásának lehetőségei: 
•	az ingatlan tulajdonosa, használója biztosítja, 
•	a bérleti szerződés alapján a szolgáltató biztosítja."
8. §
"(1) A vonalba gyűjtött lakossági szemétszállítás díját a szolgáltató javaslata alapján az önkormányzati képviselő-testület állapítja meg.
(2) A szemétszállítás díját a szállítási gyakoriság és az egy szállítási alkalommal kiürített edényzet térfogatának a figyelembevételével kell megállapítani. A szállítási gyakoriság jelen rendelet 7. § (2) bekezdése szerint kerül meghatározásra. 
Az egy szállítási alkalommal figyelembe vehető legkisebb mennyiség a 0,11 m3-es szabványedényzet térfogata.
(3) 2000. február 1. napjától az Ózdi KOMSZOLG Kht. által alkalmazható legmagasabb szemétszállítási díj: 
•	97.- Ft/szállítási alkalom/megkezdett 0,11 m3-es edényzet,
•	a díj az ÁFA-t nem tartalmazza,
•	a 65 év feletti egyedül élők és kizárólag 65 év feletti személyekből álló családok a szolgáltatást az alábbiak szerint is igénybe vehetik:
0,05 m3-es szabványedényzet vásárolható, mely esetben a KOMSZOLG Kht. által alkalmazható legmagasabb szemétszállítási díj 60.- Ft/szállítási alkalom/megkezdett 0,05 m3-es edényzet,
•	a díj az ÁFA-t nem tartalmazza. 
(4) A lakossági szemétszállítási díjat évenként négy egyenlő részben
március 15-ig,
június 15-ig,
szeptember 15-ig
december 15-ig kell megfizetni.
(5) Külön szemétszállítási díjat kell fizetni azon tulajdonosoknak, használóknak, akik az ingatlanon (pl. lakásban, garázsban) ipari, kereskedelmi, vendéglátóipari szolgáltató tevékenységet folytatnak. Ezekben az esetekben a szemétszállítási díjat a szolgáltató állapítja meg a szolgáltatási szerződés keretében."
11. §
"(1) Aki a rendeletben foglalt kötelezettségeket megszegi, szabálysértést követ el és - ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik - 10000.- Ft-ig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Enyhébb súlyú szabálysértés esetében a Közterületfelügyelet szabálysértési feljelentés helyett 100.- Ft-tól 500.- Ft-ig terjedő helyszíni bírságot szabhat ki."

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bek.), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetőleg jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése szerint ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására - az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett - ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének.

Az ügyben érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam".

Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaságban minden embernek vele született joga van az élethez, és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani". 

Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás vagyoni születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül".

Az Alkotmány 77. § (2) bekezdése szerint "Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek". 

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során elsőként azzal a kérdéssel foglalkoztam, kiterjed-e az ügyre és milyen terjedelemben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának hatásköre? 
	A települési szilárd hulladék összegyűjtése a Kötv. 1. § (1) értelmében közszolgáltatásnak, az e tevékenységet az önkormányzat megbízásából végző szervezet pedig értelemszerűen közszolgáltatást végző szervezetnek minősül, így tevékenységének vizsgálatára az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed.
	A Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján kiadott Ör. tekintetében az állampolgári jogok országgyűlési biztosának közvetlen intézkedési jogosultsága nincs. 
	Az Obtv. 16. § (1) bekezdésében és 29. § (1) bekezdésében foglaltak egybevetéséből ugyanis az következik, hogy az országgyűlési biztos vizsgálati és intézkedési jogosultsága a helyi önkormányzat rendeletalkotó tevékenységére, azaz a rendelet előkészítésére és magára a rendeletre - miután ez nem hatósági tevékenység - nem terjed ki. 
	Az önkormányzatok törvényességi ellenőrzése az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében az illetékes megyei közigazgatási hivatal vezetőjének hatáskörébe tartozik. Az önkormányzati rendelet mint jogszabály alkotmányosságának utólagos vizsgálatára pedig az Alkotmánybíróság jogosult.
	A vizsgálat további kérdése az volt, hogy az Ör. alkalmazása során keletkezhettek-e az említett alkotmányos előírásokkal kapcsolatos visszásságok?
	Az önkormányzatok a Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján nagyfokú önállósággal rendelkeznek, a települési szilárd hulladék elszállítási díjának és a díjfizetés alapjának megállapítása során. Mivel törvényi felhatalmazás alapján szerződéses jogviszony elemeit szabályozzák, tiszteletben kell tartaniuk a Ptk. 1. § (1) bekezdésben foglaltakból eredő azt az alkotmányos követelményt, amely szerint az önkormányzatoknak a gazdasági szervezetek és az állampolgárok személyi viszonyait szabályozó jogszabályokat a Ptk.-val összhangban, arra figyelemmel kell értelmezni. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása az önkormányzatokkal szemben is olyan alapvető követelmény, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásukkor nem hagyhatnak figyelmen kívül. (54/1998. (XI.27.) AB határozat, 52/1998. (XI.27.) AB határozat,  55/1998. (XI.27.) AB határozat stb.)
	Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósítja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Lényeges követelmény, hogy a közszolgáltatás díja az általány jellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás ellenértékéhez közelítsen, a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülményeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. (43/1997. (VII.1.) AB határozat)
	A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti az önkormányzatokkal szemben azt a követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározásakor a díj összegét nem a tényleges szemét kibocsátáshoz, és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem az azt tükröző más mutatóhoz (pl. a szobák és más helyiségek száma, nagysága, a lakásban élő személyek száma, a kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására.
	Az Alkotmánybíróságnak a témára vonatkozó döntéseiben megfogalmazott követelmények megvalósítása különböző módszerekkel is lehetséges. A gyakorlatban több önkormányzat is alkalmaz az alkotmányos követelményeknek megfelelő megoldást.
	A Kötv. 1. § (1) bekezdése és az Ör. ezzel összhangban álló 6. §. (2) bekezdése alapján a szervezett hulladékelszállításba bevont területen a szolgáltatás igénybevétele kötelező. Az említett jogszabályok nem teszik lehetővé a díjfizetés elmulasztását abban az esetben sem, ha valaki a közszolgáltatást nem veszi igénybe. Az Ör. alkalmazása tehát nem valósít meg alkotmányos visszásságot, amennyiben valaki nem veszi igénybe a szolgáltatással ellátott területen a szervezett szemétszállítást, azonban mégis díjfizetésre kötelezik.
	Az Ör. gyakorlati alkalmazása azonban több más tekintetben alkotmányos visszásságot okoz, illetve okozhat. 
	Az Ör. 8. § (3) bekezdésének rendelkezései az elszállított hulladék mennyiségétől függetlenül a díj alapjaként a szállítási alkalmakat és a megkezdett 0,11 m3-es edényzetet határozzák meg. Ez azt jelenti, hogy azonos díjat fizet az, aki alkalmanként a 0,11 m3-nél lényegesen kevesebb hulladékot szállíttat el, mint aki megtölti a hulladékgyűjtő edényt. Ez a szabályozás nem felel meg a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága Ptk.-ban rögzített követelményének, ezért gyakorlati alkalmazása az Alkotmány jogállamiságra vonatkozó rendelkezésével kapcsolatos visszásságot eredményez.
	E tényen nem változtat az a körülmény, hogy a lakosság egy csoportjának - a 65 év feletti egyedül élőknek és a kizárólag 65 év feletti személyekből álló családoknak - az Ör. lehetővé teszi 0,05 m3-es edényzet használatát és ezzel kapcsolatban alacsonyabb díjfizetési kötelezettséget állapít meg.
	A szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának követelménye olyan törvényes alapelv, amelynek érvényesülése nem tehető függővé az életkortól vagy a szolgáltató technikai felkészültségének szintjétől. 
	Az Alkotmánybíróság 54/1998. (XI.27.) AB számú határozatában kifejtett álláspontja szerint a díjmegállapítás nem lehet önkényes. Az objektív ismérveknek megfelelően meghatározott igénybevevői körökre azonos tartalmú, illetve joghatású rendelkezéseket kell meghatározni. Az a körülmény, hogy az Ör. a lakosság egy csoportja számára teszi csak lehetővé - életkortól függően - a szolgáltatáshoz jobban közelítő díj alkalmazását, olyan jelentős eltérést eredményez a lakosság azon csoportján belül, mely a vélelmezett 0,11 m3-nél kevesebb hulladékot bocsát ki esetenként, amelynek alkotmányos indoka nincs, és alkalmazása önmagában is alkotmányos visszásságot okoz. A kibocsátott és elszállított hulladék mennyisége, valamint a lakosság életkora ugyanis az Ör. által megállapított módon nem hozható összefüggésbe, mert ez az Alkotmány 70/A. §-ába ütköző hátrányos megkülönböztetést és így alkotmányos visszásságot okoz a lakosság azon csoportja számára, amelynek tagjai hulladékkibocsátása nem éri el a díjfizetés alapját képező alkalmankénti 0,11 m3-t, hanem annál lényegesen kevesebb.
	Amennyiben a rendelkezés célja szociális szempontok figyelembevétele volt, ezt olyan módon kellett és lehetett volna megoldani, amely nem eredményez alkotmányos visszásságot.
	Az Ör. 7. § (2) bekezdése a hulladékgyűjtés módjának és az elszállítás gyakoriságának meghatározását a KOMSZOLG Kht. javaslata alapján a Polgármesteri Hivatal Műszaki Ügyosztályának hatáskörébe utalja.
	Az Ör. 8. § (5) bekezdése alapján fizetendő külön szemétszállítási díj szolgáltatási szerződés keretében történő megállapítását az Ör. a szolgáltató hatáskörébe utalja.
	A Kötv. 2. § c) pontja szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg a közszolgáltatás rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit. A Kötv. 2. § f) pontja szintén a helyi önkormányzat rendeletalkotási hatáskörébe utalja az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettség, a díj mértékének és megfizetési rendjének szabályozását.
	Az Ör. említett előírásai a Kötv. 2. § c) és f), valamint az Ötv. 10. § (1) bekezdés a) pontjával ellentétesen az önkormányzati rendeletalkotás köréből kivonnak olyan kérdéseket, melyeket rendeletben kellene szabályozni, és azokat részben a szolgáltató, részben a polgármesteri hivatal hatáskörébe utalják.
	A települési szilárd hulladék elszállítása a polgári jog keretébe tartozó közszolgálati szerződés alapján történik, melynek egyes tartalmi elemeit - szerződéskötési kötelezettség esetén - kizárólag törvény, vagy törvény által adott felhatalmazáson alapuló helyi önkormányzati rendelet szabályozhatja. A felekre vonatkozóan jogok és kötelezettségek kizárólag az önkormányzati rendelet, valamint a magasabb szintű jogszabályok előírásai alapján hárulhatnak.
	A törvény által az önkormányzati rendeletalkotói hatáskörbe utalt kérdésekben nem dönthet más, mint az önkormányzat magában a rendeletben. Ez a jogkör nem hárítható át. Az Alkotmány által rögzített jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal kapcsolatos visszásságot eredményez, ha az állampolgárok polgári jogviszonyainak tartalmát nem a törvény által erre felhatalmazott önkormányzatok, hanem erre fel nem jogosított szervezetek is megállapíthatják. A szolgáltató és a polgármesteri hivatal a közszolgáltatási szerződéssel kapcsolatos díj és a szilárd hulladék elszállítása rendjének megállapítására törvényes felhatalmazással nem rendelkezik, az önkormányzat pedig ezt a törvény által számára biztosított hatáskört nem adhatja át más szerv részére.
	A jogállamisággal összefüggő alkotmányos visszásságot valósít meg az is, ha valaki ellen az Ör. 11. §-a alapján azért indul szabálysértési eljárás, mert a hulladékszállítással kapcsolatos közszolgáltatási szerződésben foglaltaknak nem, vagy nem megfelelően tesz eleget. Ilyen eljárás indítására az Ör. 11. §-a lehetőséget ad azáltal, hogy az Ör.-ben foglalt kötelezettségek megszegését minden differenciálás nélkül szabálysértéssé nyilvánítja. Az Ör. előírja a szolgáltatásért járó díjfizetési kötelezettséget is, amelynek elmulasztása az Ör. 11. §-a szerinti parttalan szabálysértési tényállás alapján szabálysértési felelősségrevonás alapja lehet.
	A Kötv. hatálya alá tartozó közszolgáltatás a polgári jogviszonyok körébe tartozik, melynek sajátossága, hogy a szerződés létrehozása, a szolgáltatás igénybevétele jogszabály alapján kötelező, és jogszabály állapítja meg a szerződés egyes tartalmi elemeit, így a szolgáltatásért fizetendő díj mértékét is. Miután a polgári jog körébe tartozó szerződéses jogviszonyról van szó, így az ezzel kapcsolatos jogviták rendezése is csak a polgári jog szabályai szerint történhet. A teljesítéssel vagy a fizetendő díjjal kapcsolatos vita esetén  - ideértve azt is, ha a szolgáltatás igénybevételére kötelezett nem fizeti meg a díjat -  a Ptk. és a Pp. szabályait kell alkalmazni. A meg nem fizetett közszolgáltatási díj érvényesítése a polgári jog, a polgári eljárásjog szabályai alapján, behajtása pedig a bírósági végrehajtás szabályairól szóló 1994. évi LIII. törvény alapján lehetséges.
	Az Ör. 11. § (2) bek. által megállapított helyszíni bírság értékhatárok nem felelnek meg a hatályos Sztv. 135. § (1) bekezdésében foglaltaknak, ezért az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdés előírásaiba ütköznek.
	Az Alkotmánybíróság  19/1998. (V. 22.) AB határozatában úgy foglalt állást, hogy az önkormányzat részére az Alkotmány 44/A. § (1) bek. a) pontja, és az Ötv. 16. § (1) bekezdése által biztosított rendeletalkotási jog nem jelenti azt, hogy a helyi önkormányzat bármely jogellenes magatartást szabálysértéssé nyilváníthat. A szabálysértés a közigazgatásellenes magatartások, illetőleg az emberi együttélés szabályait sértő magatartások, az un. kriminális cselekmények szankcionálására hivatott jogintézmény (63/1997. (XII. 11.) AB hat.).  A szabálysértés intézményének e rendeltetésével összeegyeztethetetlen az, hogy a jogalkotó - valamely közjogi védelmet igénylő közérdek nélkül  -  önmagában a polgári jogi szerződésből eredő kötelezettség nem teljesítését szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. megalkotásakor érvényben levő és a hatályos Sztv. 1. §-a is az önkormányzat eredeti jogalkotó hatáskörére tekintettel ruházza fel a helyi önkormányzatot a jogellenes magatartás szabálysértéssé nyilvánításának jogával. A helyi önkormányzatot megillető e jogosítvány arra szolgál, hogy az önkormányzat az eredeti jogalkotási hatáskörében meghatározott közigazgatási jogi előírások és társadalmi együttélési szabályok megsértését szankcionálja. Az önkormányzat rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, ezért  a  helyi önkormányzat nem nyilváníthat szabálysértéssé olyan jogellenes magatartásokat, amelyek jogkövetkezményeit, szankcióit magasabb szintű jogszabály szabályozza.
	A közszolgáltatásnak minősülő települési szilárd hulladék elszállításának  kérdéseit alapvetően a Ptk. és a Kötv. mint az Ör.-nél magasabb szintű jogszabály szabályozza. A közszolgáltatási szerződés tartalmára vonatkozó szabályokat a Kötv. felhatalmazása alapján a Ptk. keretei között a helyi önkormányzat is megállapíthat rendeletében, ezzel azonban a közszolgáltatási jogviszony nem lép ki a polgári jog keretei közül.  Ezért  a Kötv. 2. § (2) bek. e) pontja által megállapított szabálysértési rendeletalkotási felhatalmazás nem terjed ki arra, hogy a közszolgáltatási szerződés megkötésére, teljesítésére vonatkozó kötelezettségek elmulasztását az önkormányzat szabálysértéssé nyilvánítsa.
	A Ptk.-nak a szerződésre vonatkozó szabályai szerint (201. § (1) bek.) a szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár. E szabály szerint az ellenszolgáltatást általában a szolgáltatás elvégzése után lehet követelni. Ettől eltérő megállapodásra a feleknek lehetősége van. Abban az esetben azonban, ha a szolgáltatás igénybevétele jogszabály alapján kötelező és a szerződés alapvető tartalmi elemeit is jogszabály határozza meg, különös figyelmet kell fordítani arra, hogy a gyengébb pozícióban lévő állampolgárt megillető szerződési szabadságot a jogszabály csak a cél eléréséhez szükséges mértékig, azzal arányosan korlátozza. Ez következik az emberi méltósághoz való alkotmányos jogból eredő önrendelkezési jogból.
	Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése az emberi méltósághoz való jogot minden ember vele született jogaként deklarálja, amelytől senkit sem lehet önkényesen megfosztani. Az emberi méltósághoz való jog  - amint erre a Alkotmánybíróság az 1/1994. (I. 7.) AB számú határozatában rámutatott, magában foglalja az önrendelkezés szabadságához való alkotmányos alapjogot, amelynek korlátozása kizárólag az Alkotmány 8. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezés keretein belül történhet meg. E szerint az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban törvény sem korlátozhatja.
	Az önrendelkezési jog fontos eleme a cselekvési szabadság, melynek értelmében az egyén jogosult arra, hogy polgári jogi jogviszonyait a törvények keretei között szabadon rendezze, maga döntsön polgári jogi szerződéseinek tartalmáról.
	A szerződési szabadság törvénnyel és törvényes felhatalmazás alapján alacsonyabb szintű jogszabállyal is korlátozható. Törvény előírhat szerződéskötési kötelezettséget és meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit. Ilyen törvény, illetve jogszabály a Kötv. és a Kötv. felhatalmazásának keretei között kiadott önkormányzati rendelet is.
	A szerződési szabadság aránytalan korlátozását jelenti és ezáltal alkotmányos visszásságot eredményez az Ör. 8. § (4) bekezdésének az a rendelkezése, amely szerint a szolgáltatás díját négy egyenlő részben, minden évben március 15-ig, június 15-ig, szeptember 15-ig és december 15-ig kell megfizetni. Ez lehetővé teszi, hogy a szolgáltató már a szolgáltatás teljesítése előtt követelje és beszedje a szolgáltatás ellenértékét azoktól is, akik nem kívánnak a szolgáltatás teljesítéséért előre fizetni. E visszásság miatt azonban a szolgáltatónál intézkedésre nincs lehetőségem. A szolgáltató alkotmányos visszásságot eredményező gyakorlata ugyanis az Ör. mint jogszabály előírásán alapul, amelyet a szolgáltatónak is be kell tartania. A visszásság megszüntetésének egyetlen lehetséges módja az Ör. megfelelő módosítása, és összhangjának megteremtése a magasabb rendű jogszabályokkal.
	Az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV.21.) AB határozatában megállapította: "Alkotmányellenes helyzet jött létre annak következtében, hogy az Országgyűlés az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény 2. § f) pontjában oly módon adott felhatalmazást a települési önkormányzat képviselő-testületének a törvény hatálya alá tartozó közszolgáltatások díjának megállapítására, hogy elmulasztotta a díjmegállapításra vonatkozó garanciális rendelkezések meghozatalát."
	Az Alkotmánybíróság említett határozatában felhívta az Országgyűlést, hogy szabályozási feladatának 2000. június 30-ig tegyen eleget.
	Ez a körülmény azonban nem mentesíti az önkormányzatokat azon kötelezettség alól, hogy az Alkotmánnyal és az alkotmányos jogszabályokkal összhangban álló rendeletet hozzanak a Kötv. végrehajtására. Az Alkotmánybíróság ugyanis számos határozatában rögzített a Kötv. végrehajtásával kapcsolatos alkotmányos követelményeket, melyek figyelembevételével az Alkotmánnyal összhangban álló rendeleteket lehet alkotni, függetlenül attól, hogy az Országgyűlés mikor tesz eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási feladatának.
	Az Ötv. 99. § (1) bekezdése értelmében a megyei közigazgatási hivatal vezetőjének lehetősége van arra, hogy az alkotmányos követelményeknek nem mindenben megfelelő Ör. módosítását kezdeményezze a feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetése érdekében. 

Ajánlás
	Az Obtv. 20. § (1) bekezdés alapján a következő ajánlást teszem:
	Felkérem a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy kezdeményezze Ózd Város Önkormányzatának Képviselő-testülete által alkotott 1992. évi 16. számú önkormányzati rendelet módosítását.

Ennek során javasolja, hogy:
•	az Ör. 7. § (2) bekezdésének módosításával az önkormányzat rendeletében szabályozza a hulladékgyűjtés módját és elszállításának gyakoriságát,
•	az Ör. 8. § (3) bekezdés módosításával alkosson olyan szabályt, amely a lakosság azonos helyzetű csoportjai körében nem valósít meg hátrányos megkülönböztetést. Törekedjék olyan díjrendszer bevezetésére, amely jobban közelít a szolgáltatás-ellenszolgáltatás követelményének megvalósításához,
•	az Ör. 8. § (5) bekezdésének módosításával az önkormányzat rendeletében szabályozza a szemétszállítási díj mértékét az e rendelkezés hatálya alá tartozók tekintetében,
•	az Ör. 8. § (4) bekezdésének módosításával biztosítsa, hogy a szolgáltató csak a szolgáltatás teljesítése után esedékes díjakat szedje be,
•	az Ör. 11. §-ának módosításával zárja ki annak lehetőségét, hogy a közszolgáltatási szerződéssel kapcsolatos polgári jogi kötelezettségek megszegése esetén szabálysértési eljárást lehessen indítani, és alkosson olyan új szabályt, amely összhangban van a hatályos Sztv. előírásaival. 

Budapest, 2000. október 17.

Gönczöl Katalin