OBH 1881/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Romasz Anikó

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a feljelentései alapján indult büntetőeljárások során a rendőrség nem tett hatékony intézkedéseket a gyanúsított személy tartózkodási helyének felderítése érdekében. Sérelmezte továbbá, hogy a nyomozást folytató rendőrhatósághoz benyújtott, de az ügyészségnek címzett panaszát a címzettnek nem továbbították. Utólagos beadványában kifogásolta azt is, hogy a rendőrség - a magnóra rögzített vallomása ellenére - nem a valós tények alapján folytatja a nyomozást.
	A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményeként érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jog, továbbá a jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult. Ennek során felülvizsgálatra kértem fel a Fővárosi Főügyészség vezetőjét. Továbbá beszereztem a folyamatban lévő büntetőeljárás iratait, és tájékoztatást kértem a BRFK VIII. Kerületi Rendőrkapitányság vezetőjétől.

A megállapított tényállás
	A panaszos élettársa 1998-ban, spanyolországi közös nyaralásuk során ismeretlen helyre távozott, így a panaszos egyedül tért vissza az országba. A közösen használt lakásukban ezt követően előkerült két darab, az élettársa fényképeit különböző anyakönyvi adatokkal tartalmazó útlevél. A panaszos - közokirat-hamisítás bűntettének alapos gyanúja miatt - 1998. novemberében feljelentést tett a volt élettársa ellen a Budapesti Rendőr-főkapitányság (továbbiakban: BRFK) VIII. kerületi Rendőrkapitányságán. A rendőrség a nyomozást 1998. december 30-án - az élettárs-gyanúsított elleni elfogatóparancs kibocsátása mellett - felfüggesztette. Határozatát azzal indokolta, hogy a keresett személy ismeretlen helyen tartózkodik, és a felkutatásra tett intézkedés nem vezetett eredményre.
	A panaszos 1999. június 15-én a Székesfehérvári Rendőrkapitányságon is tett feljelentést a volt élettársa ellen.  Feljelentésében előadta, hogy három évvel korábban az élettársával közösen vásároltak egy lakóingatlant. A vételár kifizetése kérdésében úgy állapodtak meg, hogy az élettársa fizeti a törlesztő részleteket, a panaszos pedig felújíttatja az ingatlant. Az élettárs a fizetési kötelezettségének nem tett eleget, azonban ezt a panaszos előtt elhallgatta. Az időközben felújított ingatlan - a vételár kifizetésének elmaradása miatt - visszakerült az eladó tulajdonába, így a panaszost jelentős összegű kár érte.
	A Székesfehérvári Rendőrkapitányság a panaszos élettársa ellen csalás bűntette miatt indított eljárását -célszerűségi okokból - áttette a BRFK VIII. Kerületi Rendőrkapitányságára, ahol a két ügyet  - a felfüggesztő határozat hatályban tartása mellett - 1999. július 23-án egyesítették. 
	A panaszos - jogi képviselője útján - 2000. január 27-i dátummal panaszt jelentett be a nyomozó hatósághoz. A Budapesti V-VIII-XIII. Kerületi Ügyészségnek címzett, de a rendőrkapitányságon előterjesztett panaszában azt sérelmezte, hogy a nyomozó hatóság nem tett meg minden szükséges intézkedést a gyanúsított személy tartózkodási helyének megállapítása érdekében. Panaszára beadványának hivatalomhoz történő benyújtásáig választ nem kapott.
	Utólagos beadványában a panaszos sérelmezte azt is, hogy annak ellenére, hogy a BRFK VIII. kerületi kapitányságán hangfelvételen is rögzítették a vallomását, a nyomozást nem a valós tények alapján folytatja a rendőrség.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról (Be.)
A nyomozás felfüggesztése
137. § (1) A nyomozást fel kell függeszteni, ha
a) a gyanúsított ismeretlen helyen vagy külföldön tartózkodik, és az eljárás a távollétében nem folytatható;
b) a cselekmény elbírálása olyan előzetes kérdéstől függ, amelynek eldöntése bíróság vagy más hatóság hatáskörébe tartozik;
(3) A nyomozást fel lehet függeszteni, ha ...
b) a gyanúsított elmeállapotának megfigyelése szükséges;
c) a gyanúsított súlyos betegsége miatt az eljárás vele szemben nem folytatható;
d) jogsegély teljesítése végett külföldi hatóságot kell megkeresni.
(5) A nyomozás felfüggesztése után csak olyan nyomozási cselekmények végezhetők, amelyek nem a gyanúsított személyével kapcsolatosak. A felfüggesztés tartama a nyomozás határidejébe nem számít be.
(6) A nyomozást folytatni kell, mihelyt a felfüggesztés oka megszűnt. Az (1) bekezdés b) pontja esetében a nyomozást akkor is folytatni kell, ha a hatóság által felhívott érdekelt az előzetes kérdés eldöntéséhez szükséges eljárást a megadott határidő alatt nem indította meg.
138. § (1)
(2) A határozatot közölni kell a gyanúsítottal, a feljelentővel és a sértettel.
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(2) Nincs helye panasznak a feljelentés kiegészítése, valamint a nyomozó hatóság egyéb adatszerző tevékenysége során végzett eljárási cselekmények, a nyomozás elrendelése, a vádemelés, továbbá a bizonyítás körébe tartozó nyomozási cselekmények elrendelése és sorrendje miatt. Csak a sértett élhet panasszal a vádemelés mellőzése miatt.
(3) A hatóság határozata vagy intézkedése elleni panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a hatóság a határozat vagy az intézkedés végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.

•	40/1987. számú BM utasítás a bűnügyek rendőrségi nyomozásáról
A nyomozás felfüggesztése
485. A nyomozás felfüggesztéséről (Be. 137. §) a nyomozó szerv vezetője határoz. A határozatot közölni kell a gyanúsítottal, a védővel, a feljelentővel és a sértettel. A határozat egy példányát meg kell küldeni az ügyésznek.
486. A felfüggesztés ideje alatt a gyanúsított személyét nem érintő (Be. 137. § (4) bek.) nyomozási cselekményeket el kell végezni, bizonyítási eszközöket be kell szerezni.
530. A nyomozó hatóság a hozzá benyújtott panasz megalapozottságát köteles megvizsgálni. A panasz indokoltsága esetén a sérelmezett határozatot vagy intézkedést hatályon kívül kell helyezni és megfelelő új határozatot kell hozni.
531. Ha a nyomozó szerv a panasznak nem ad helyt, azt az iratokkal együtt huszonnégy órán belül köteles megküldeni az ügyésznek, és részletesen nyilatkoznia kell a panaszra vonatkozó álláspontjáról is.

Az érintett alkotmányos jogok
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
	A fővárosi főügyész vizsgálata során megállapította, hogy a panaszos feljelentései alapján a Székesfehérvári Rendőrkapitányságon, illetve a BRFK VIII. Kerületi Rendőrkapitányságán indított eljárást az utóbbi nyomozó hatóság - a nyomozás felfüggesztésének érvényben tartása mellett - 1999. július 23-án, a székesfehérvári ügy áttételét követően egyesítette. 
	Az eljárást továbbfolytató nyomozó hatóság a nyomozás felfüggesztésének indokoltságát 1999. július 23-án és 2000. február 1-én ellenőrizte. Ennek keretében több nyomozati tevékenységet is végeztek. Ellenőrizték a különböző nyilvántartási rendszereket - lakcímnyilvántartó, büntetés-végrehajtási intézet nyilvántartása, OMSZ nyilvántartásai - a gyanúsított személy tartózkodási helyének felkutatása érdekében. Ezek az intézkedések nem vezettek eredményre.
	A panaszos jogi képviseletét ellátó ügyvéd 1999. december 5-i megkeresésére öt nappal később a nyomozást folytató rendőrhatóság arról tájékoztatta, hogy az ügyek egyesítése mellett - elfogató parancs kibocsátásával - a nyomozást felfüggesztették, mert a gyanúsított személy felkutatásra tett intézkedések eredménytelenek voltak.
	A panaszos ügyvédje 2000. január 27-én ismételt beadvánnyal fordult a kerületi rendőrkapitánysághoz. Az ott előterjesztett, de a Budapesti V., VIII., XIII. kerületi ügyészségnek címzett panaszában a nyomozó hatóság érdemi intézkedéseit hiányolta.
A fővárosi főügyész tájékoztatása szerint a kerületi rendőrkapitányságon 2000. február 4-én érkeztették a panaszt. Ezt követően a panaszt az iratokhoz csatolták és - továbbítás helyett - irattározták. A vizsgálati osztály vezetője csak 2000. május 25-én, ügyészi érdeklődést követően szerzett tudomást a beadványról.
	A fővárosi főügyész felülvizsgálata során megállapította, hogy "A feljelentésben foglaltak tisztázása érdekében érdemi nyomozati cselekményt egyik kapitányságon sem végeztek". Ezért - az ügyvédi panasz és a felterjesztett iratok érdemi megvizsgálását követően - a Budapesti V., VIII., XIII. kerületi ügyészség a nyomozás felfüggesztését elrendelő határozatot hatályon kívül helyezte és a nyomozás folytatásáról intézkedett. Döntésében a nyomozás teljesítésének határidejéül 2000. augusztus 19-ét jelölte meg. Továbbá intézkedett a nyomozó hatóságnál feltárt mulasztások kivizsgálásáról.
	A kapott tájékoztatás, és a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján megállapítottam, hogy a nyomozást folytató BRFK VIII. kerületi Rendőrkapitánysága a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményéből levezetett tisztességes eljáráshoz való joggal, továbbá a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot idézett elő akkor, amikor hozzá benyújtott panaszt a törvényben előírt határidőben nem továbbította a  Be. 148. § (5) bekezdése szerint az ügyészséghez.
	A megállapított alkotmányos visszásság ellenére az ügyben ajánlással nem élek, mert a Budapesti V., VIII., XIII. kerületi ügyészség a felülvizsgálata során mind a konkrét esetre vonatkozóan, mind annak jövőbeni elkerülése érdekében intézkedésre szólította fel a kerületi rendőrkapitányt. Ezzel összefüggésben a BRFK VIII. kerületi Rendőrkapitányság vezetője arról tájékoztatott, hogy a mulasztást elkövető munkatársát figyelmeztetésben részesítette, továbbá a hasonló esetek jövőbeni elkerülése érdekében utasítást adott ki. Ennek tartalma szerint "minden, a kapitányságra beérkező panaszt illetve egyéb, a nyomozásokkal kapcsolatos észrevételt, indítványt a Bűnügyi Osztályvezető titkárságán határidőbe helyezzenek és ezen iratok kapcsán tett intézkedéséket a munkatársak határidőre kötelesek jelenteni." 
	A nyomozás teljesítésére megszabott határidő (2000. 08.19.) letelte után a nyomozást folytató rendőri szerv ismételten az eljárás felfüggesztéséről döntött. A határozat ellen a panaszos jogi képviselője útján kifogással élt. Felülvizsgálata során a Budapesti V., VIII., XIII. kerületi ügyészség a panaszt B. VIII. 550/1999/7. számú határozatában elutasította. Az indokolási részben kifejtette, hogy a korábbi felülvizsgálatát követően a nyomozó hatóság minden olyan nyomozati cselekményt elvégzett, amely a gyanúsított felkutatására alkalmas lehet. A panaszos által korábban hiányolt tanúkihallgatásokat is lefolytatták, továbbá a keresett személy felkutatása érdekében felhívást tettek közzé a médiákban is.
	Eljárása során mind a rendőri szerv mind az ügyészség  - a fent említett esetet kivéve - betartotta az eljárási szabályokat. A nyomozó hatóság a bizonyítási eszközök és a bizonyítékok felhasználásáról szabadon és önállóan dönthet. Ebben őt csak az köti, hogy a bizonyítandó tényállás szempontjából mi a jelentős adat illetve tény. A bizonyítékok értékelésének szabadsága folytán a nyomozó hatóság a bizonyítási eszközöket és bizonyítékokat egyenként és összességükben szabadon értékeli, és meggyőződése szerint bírálja el.  Nem okozott tehát alkotmányos jogokra visszavezethető jogsérelmet a nyomozó hatóság azzal, hogy az ügyészi felülvizsgálat által megállapítottak teljesítését követően önállóan - a panaszos által célszerűnek tartottaktól eltérően - döntött arról, hogy milyen bizonyítási eszközöket alkalmaz, illetve hogy milyen bizonyítékokat használ fel az eljárása során. 
	Az országgyűlési biztos nem büntető ügyekben eljáró hatóság, nincs lehetősége az ilyen ügyekben hozott határozatok ténybeli alapjának vizsgálatára és a bizonyítékoknak - illetve azok felhasználásának - a nyomozó hatóság helyett történő további mérlegelésére. Ezért a nyomozó hatóság  döntésének, azaz a nyomozás felfüggesztésének megalapozottságát  nem vontam kétségbe.
Az általam megállapítottak nem érintik a panaszosnak azon lehetőségét, hogy - amennyiben úgy érzi, hogy a sérelmére elkövetett bűncselekmény elleplezésében a hatóság valamely tagja érintett lehet - az illetékes ügyészségi nyomozó hivatalnál feljelentést tegyen.

	Tekintettel arra, hogy a vizsgálatom során feltárt alkotmányos visszásságot az azt előidéző szerv a vizsgálatom ideje alatt orvosolta, továbbá a panasz egyéb vonatkozásaiban alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, a vizsgálatomat ajánlás nélkül lezárom.

Budapest, 2001. február 27.

Gönczöl Katalin