OBH 1869/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kertész Éva

Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében a tisztességes eljáráshoz, valamint a 70/E. §-ban deklarált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben nem okozott visszásságot a Fővárosi és Pest megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság, amikor a nyugdíjalap megállapításánál az 1991. évi jövedelmet figyelmen kívül hagyta. 

Az eljárás megindulása
A panaszos a Fővárosi és Pest megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság nyugdíjmegállapító határozata ellen emelt kifogást. Nyugdíjának összegét kifogásolja. Nyugdíjalapja számításánál figyelmen kívül hagyták az 1991-es esztendő jövedelmét. 

A megállapított tényállás
A panaszos öregségi teljes nyugdíját 1999. december 1-jén kezdték folyósítani 26.942.- Ft összegben. Beszámított ideje 1953. július 24-től 1999. november 30-ig 40 év 144 nap. A nyugellátás megállapításánál 39 évet és 346 napot vehettek csak figyelembe. Az 1991. január 1-jétől 1991. december 31-ig vállalkozóként eltöltött idejét a szolgálati idő számításánál nem lehetett figyelembe venni, mert erre az időre járulékot nem róttak ki. 

A 2000. február 17-én az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Pest megyei Igazgatósága által kiállított részletes folyószámla kimutatás szerint az 1991. évi járulék-befizetés nem szerepel. A panaszos 1967. február 1-jétől 1968. október 31-ig és 1970. január 1-jétől 1993. április 28-ig főfoglalkozású vállalkozó (kisiparos) volt. Ezen idő alatt járulékának megállapítása jövedelem-bevallása alapján történt. 1985. október 1-jétől 1993. április 28-ig 381.497.- Ft összeg tartozása volt. 240.448.- Ft-ot (késedelmi pótlék) méltányosságból elengedtek. 

Az 1991. évi járulék – a rendelkezésre álló adatok, az adózó bevallása alapján – 11.520.- Ft lett volna. Ennek utólagos – késedelmi pótlék mentes – megfizetését a járulékot kezelő szerv felajánlotta, és ezt jelenleg is fenntartja. A panaszos nem tudja igazolni, hogy ezen időre a járulékot befizette. 

Az ügy jogszabályi háttere 
•	Az 1997. évi LXXXI. törvény, valamint a vitatott időben hatályos társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény. 

Érintett alkotmányos jog
•	Az 1949. évi XX. törvény 70/E. § (2) bekezdése: “A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.”
•	Az 1949. évi XX. törvény 2. §. (1) bekezdése: A jogbiztonsággal összefüggő tisztességes eljáráshoz való jog. 

A vizsgálat megállapításai
Az 1997. évi LXXXI. törvény 43. §. (2) bekezdése szerint szolgálati időt a társadalombiztosítási szervek nyilvántartása alapján kell számításba venni. A társadalombiztosítási szervek nyilvántartásai alapján nem igazolt időket abban az esetben kell figyelembe venni, ha azokat az igénylő egykori eredeti okirattal (igazolással), a foglalkoztató eredeti nyilvántartásai alapján kiállított igazolással vagy egyéb hitelt érdemlő módon bizonyítja. Ez a vállalkozó panaszos esetében a járulékfizetést igazoló szelvény lett volna. 

Megállapítottam, hogy a hatóság – a Fővárosi és Pest megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság – intézkedése nem okozott visszásságot, mivel a panaszos alkotmányos jogát nem veszélyeztette. 

A szociális biztonsághoz való jogot az Alkotmány deklarálja, tartalmát a törvény tölti ki. A nyugdíjbiztosító ennek figyelembevételével járt el. 

A panaszolt szolgálati idő számításánál, a nyugdíjalap figyelembe vétele során az eljáró hatóság nem okozott visszásságot a tisztességes eljáráshoz, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben. 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19. §. (1) bekezdése alapján erről a panaszost e jelentés megküldésével értesítem. 

Budapest,  2000. május 18.

Gönczöl Katalin