OBH 1750/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Váczy Ernőné

	Az Alkotmány 64. §-ában biztosított kérelemhez való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha a hatóságok jogszabályoknak megfelelő döntéseit és tájékoztatásait a kérelmező nem fogadja el, mert azokat kedvezőtlennek tartja.
	A panaszosok - ez év április 3-án nyilvántartásba vett - beadványukban sérelmezték, hogy a Sopron, Lővér krt-i ingatlanukon létesített szennyvízcsatornába hozzájárulásuk nélkül több közeli lakóház tulajdonosa is "rácsatlakozott". Álláspontjuk szerint az építésügyi és birtokvédelmi eljárásra illetékes hatóságok "mulasztottak", amikor az "engedély nélküli rákötések" megszüntetésére nem intézkedtek.
	A beadványhoz mellékelt iratok alapján megállapítottam, hogy a panaszos lakóháza közelében a Deákkúti utcában - 1994 és 1998 szeptembere közötti építésügyi eljárásokban - több ingatlan tulajdonosa a Soproni Víz- és Csatornamű Rt. hozzájárulásával ún. használatbavételi engedélyt kapott.
	A panaszosok 1998 májusától Sopron Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalának, a Soproni Városi Ügyészségnek, a Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatalnak és a Sopron és Környéke Víz- és Csatornamű Rt-nek jelezték, hogy az általuk létesített szennyvízcsatornára az előző években hozzájárulásuk nélkül több lakástulajdonos csatlakozott. Az iratok szerint az említett szervezetek minden esetben foglalkoztak a panaszosok kérelmeivel és megfelelő tájékoztatást adtak.
	A beadványtevők 1999 márciusában birtokvédelmi eljárást kezdeményeztek a lakókörnyezetükben lévő 4 ingatlan tulajdonosával szemben, amelyet a jegyző  48965-5/99. sz. határozatával - a jogvita rendezésének, valamint a jogorvoslati lehetőségekről adott tájékoztatás mellett - elutasított.
	Az ügyészség, valamint a közigazgatási hivatal vizsgálatai egyértelműen és világosan ismertette a panaszosokkal, hogy a kialakult helyzet miért nem oldható meg közigazgatási úton. Ezek lényege:
•	az építési ügyekben az érdekelt szomszédok nem éltek fellebbezési jogukkal, így a kiadott engedélyek jogerőre emelkedése óta egy év eltelt, ezért az első fokú határozatok megváltoztatására, megsemmisítésére nincs lehetőség;
•	az építési ügyekben - a létesítés során hatályos szabályok szerint - a panaszosok nem minősültek ügyfélnek, mert telkük nem közvetlenül szomszédos az építéssel érintett ingatlanokkal;
•	a közüzemi szolgáltató annak a ténynek az ismeretében adta meg hozzájárulását, hogy az épületek szennyvíz elvezetésének csatlakozása egy "magán" csatornán keresztül kapcsolódik a városi közüzemi hálózatra;
•	a birtokvédelmi eljárásban hozott döntés pedig csak bírósági úton támadható.
A vizsgálatom hatáskör hiányában nem terjedt ki a panasz építésügyi igazgatási részére, mert a jogerős határozatok közlésétől számított egy év már az előtt eltelt, hogy beadványuk a hivatalomhoz érkezett [1993. évi LIX. tv. 17. § (4) bekezdése].
A vizsgálatom tárgyát egyrészt az képezte, hogy a birtokvédelmi eljárás megfelelt-e a hatályos jogszabályoknak, illetve az eljáró hatóság túllépte-e a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó jogköre alkotmányos határait, de nincs hatásköröm arra, hogy a bizonyítékokat mérlegeljem, mert arra kizárólag az eljáró hatóság jogosult. Másrészt azt ellenőriztem, hogy az ügyészség, a közigazgatási hivatal és a közüzemi szolgáltató a hozzájuk érkezett kérelmekkel kapcsolatban tájékoztatási kötelezettségének eleget tett-e.
	Megállapítottam, hogy a birtokvédelmi kérelem elutasításával az eljáró hatóság az Alkotmány 13. §-ában deklarált tulajdonhoz való joggal összefüggésben visszásságot nem okoz, mert az eljárást a hatályos jogszabályok szerint a tényállás kellő tisztázásával folytatta le. Megállapítottam azt is, hogy az ügyben az érintett szervezetek a kérelmekre minden esetben megfelelő tájékoztatást adtak és felhívták a panaszosok figyelmét - a jogorvoslati lehetőségeken túlmenően - a jogvita rendezésének módjaira is, de ezeket a panaszosok nem tudták elfogadni. Megállapítottam ezért, hogy a panaszhoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha a hatóságok megfelelő tájékoztatásait a kérelmezők nem fogadják el.

Budapest, 2000. augusztus 8.

Gönczöl Katalin