OBH 1668/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása
	Panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte, hogy - a  csatolt és 1999. december 12. napján kelt birtokvédelmet kérő, valamint föld kimérésének elmulasztását sérelmező beadványára - Kosd Község Önkormányzatától (Önkormányzat) választ nem kapott. 
	A panaszbeadvány alapján a jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés), valamint a tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § (1) bekezdés), illetve a jogorvoslathoz való jog (Alkotmány 57. § (5) bekezdés) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.
	Az ügy tisztázása, iratok rendelkezésemre bocsátása és tájékoztatás céljából megkerestem az Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét (Jegyző), valamint panaszost is. 

Megállapított tényállás
	Panaszos az önkormányzat polgármesteréhez címzett levelében mint írja: "... írásban fordulok Önhöz először is szennyvízcsatorna, másodszor 5 éve kiméretlen földek ügyében." Panaszos továbbiakban sérelmezte, hogy az ő kertjükben fektette le szennyvízcsatornáját a szomszédja, s a kerítése oszlopait is kidöntötte. Panaszos közölte szomszédjával, hogy "hagyjon úgy mindent", mert felméreti a kertet, ugyanis ő  a szomszéd csatornájának bekötéséhez nem járult hozzá,  s a csatorna fektetéshez szolgalmi jogot sem biztosított. Panaszos azt is sérelmezte, hogy szomszédja nyomdafestéket nem tűrő szavakkal illette, illetve hogy különböző tárgyakat dobált be telkére.
	Az Országgyűlési Biztosok Hivatala vezetőjének megkeresésére a jegyző 2000. május 29-én kelt levelében egyebek mellett azt a tájékoztatást adta, hogy az ügyben, melyben - panaszos szomszédja szennyvízcsatornára való rákötés szabályosságát vitatta - a helyszínen eljáró polgármester panaszost szóban tájékoztatta, hogy "vélt sérelme abból adódik, hogy a telekhatárra épült lakások esetében már az építkezés során elhagyásra került a szomszédos ingatlanokból bizonyos terület. A helyszínen a telekhatárt beazonosítani nem lehetett, ezért az eljáró polgármester arról tájékoztatta a kérelmezőt, hogy elsődlegesen méresse ki saját területét, s a kimérést követően lehet megállapítani, hogy történt-e birtoksértés." A Jegyző arról is tájékoztatást adott, hogy panaszos "a terület kiméréséről a mai napig nem tájékoztatta a hivatalt, illetve, hogy a polgármester által a panaszos részére a helyszíni bejárás alkalmával adott szóbeli tájékoztatást írásba nem foglalták, azonban a szóbeli tájékoztatásnak megfelelő írásbeli tájékoztatással egyező tartalmú írásos tájékoztatást pótlólag panaszos részére megküldték. Ez utóbbi - írásba foglalt és a jegyző aláírásával ellátott - tájékoztató levelet a Jegyző pótlólag az országgyűlési biztos részére is megküldte. 
	Panaszos beadványában a "patakparti földek" kimérésének elmaradását is sérelmezte, anélkül, hogy a patakparti földeket azonosításra alkalmas módon,  a település szerinti helyrajzi szám közlésével megjelölte volna. Ezért az országgyűlési biztos 2000. augusztus 14. napján - a jogkövetkezményekre való felhívást is tartalmazó - megkeresésében arra kérte panaszost, hogy közölje a patakparti földek település szerinti helyrajzi számát. Panaszos az országgyűlési biztos megkeresésének 2000. szeptember 25. napjáig nem tett eleget. 
 
A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése rögzíti, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése úgy szól, hogy "A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja."
A polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.) 188. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy: "Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg."
A (2) bekezdése úgy szól, hogy: "A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak a kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg."
A Ptk. hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1960. évi 11. törvényerejű rendelet (Ptké.) 26. § (1) bekezdése szerint: "A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes."
A Ptké. 29. §-a úgy szól, hogy: "Amennyiben a Ptk. vagy ez a törvényerejű rendelet eltérően nem rendelkezik, a jegyző előtti eljárásra az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény, a bíróság előtti eljárásra pedig a polgári perrendtartás rendelkezéseit kell alkalmazni."
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 4. § (1) bekezdése szerint:  "A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja."
Az Áe. 7. § (1) bekezdés szerint: "A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti."
Az Áe. 15. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy "Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg."
Az Áe. 16. § (3) bekezdése szerint "A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával."
Az Áe. 42. § (1) bekezdése előírja, hogy "A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz."
A Ptk. 191. § (1) bekezdése azt rendeli, hogy "Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését."
A (3) bekezdés szerint "A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is."
A (4) bekezdés úgy szól, hogy "A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani."
A Ptk. 192. § (1) bekezdése értelmében "Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását."
A (2) bekezdés előírásai szerint "A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás."
Az Áe. már hivatkozott rendelkezései értelmében panaszos kérelmét tartalma szerint kell elbírálni. Álláspontom szerint a kérelmező olyan tartalmú panasza, hogy szomszédja az ő telkén és engedélye nélkül fektette le csatornáját, s a kerítésoszlopait is kidöntötte, illetve nyomdafestéket nem tűrő szavakkal illette, továbbá, hogy telkére a beadványban megnevezett tárgyak bedobásával zavarja őt; birtokvédelemre irányuló kérelemnek tekinthető.
	Annak a kérdésnek az eldöntésére, hogy a kialakult állapot birtokháborításnak minősül-e, a Ptk. alapján a jegyző, illetve a bíróság jogosult. A Ptké. szerint birtokháborítási ügyben a jegyző jogosult eljárni. Azt azonban megállapítottam, hogy a jegyző elmulasztotta döntését határidőben meghozni.
	A vizsgálat rámutat arra, hogy az Alkotmánybíróság 72/1995. (XII.15.) AB számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le: "Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához."
	A vizsgálat azt is feltárta, hogy a jegyző elmulasztotta döntését határozatba foglalni. Ugyanis az Áe. idézett szabályai szerint a közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz. 
	A vizsgálat megállapította, hogy a jegyző - panaszos birtokvédelemre irányuló kérelme tárgyában a döntés meghozatalának és írásban foglalásának elmulasztásával - megsértette a jogbiztonság alkotmányos elvét (Alkotmány 2. § (1) bekezdés). Ugyanekkor ez a mulasztás az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati joggal összefüggésben is visszásságot okozott. Ha a jegyző nem tartotta megalapozottnak a birtokvédelmet kérő bejelentést, akkor a beadványt el kellett volna utasítani. Azzal, hogy a jegyző panaszos ügyében határozatot nem hozott, akadályozta panaszost jogorvoslati joga érvényesítése lehetőségének gyakorlásában. 
	Tekintettel arra, hogy panaszos sem beadványában, sem a jogkövetkezményekre való felhívásom ellenére sem közölte - kimérésük elmaradását sérelmező -patakparti földek helyrajzi számát, így vizsgálatomat a beadványnak a birtokvédelmi kérelemre irányuló része tekintetében folytathattam le, s ezért a beadványnak a földkiadás elmaradását panaszoló része tekintetében az eljárást megszüntettem.

Kezdeményezés 
	A felhívott alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megszüntetése érdekében - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1)-(3) bekezdésére való hivatkozással - kezdeményezem a jegyzőnél, hogy a panaszos birtokvédelemre irányuló kérelme tárgyában  haladéktalanul hozzon határozatot; továbbá kérem, hogy kezdeményezésem tekintetében kialakított álláspontjáról, tervezett vagy megtett intézkedéséről - kezdeményezésem kézhezvételétől számított 30 napon belül - írásban tájékoztatni szíveskedjék. 
	Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, valamint Kosd Község Önkormányzatának polgármesterét, illetve az Önkormányzat  Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét is tájékoztattam. 

Budapest, 2000. szeptember 26.

Gönczöl Katalin