OBH-1549/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Gál Attila

A vizsgálat megindulása
	A panaszos azért fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert sérelmezte, hogy néhai édesanyja tulajdonát képező lakást, még édesanyja életében, fondorlatos módon megvásárolták. Az emiatt indított polgári peres eljárásban reá nézve kedvezőtlen döntést hozott a bíróság.
Sérelmezte továbbá, hogy az édesanyja lakásából eltűnt ingóságok miatt feljelentést kívánt tenni a Kazincbarcikai Rendőrkapitányságon, de feljelentését nem vették jegyzőkönyvbe. Sérelmezte azt is, hogy testvére K. Józsefné a Kazincbarcikai Rendőrkapitányságon, az említett ingóságok eltulajdonítása miatt, írásban ugyancsak feljelentést tett, a rendőrség azonban az ügyben nem nyomozott, a feljelentés ügyében határozatot nem hozott. Testvérét egy levélben arról értesítették, hogy örökösödési ügyben a rendőrség nem jár el.
	A bírósági döntést illetően a panaszost a 2000. október 12. napján kelt levélben értesítettük arról, hogy nincs hatáskörünk a bírósági eljárást és az annak alapján hozott bírói döntést vizsgálni, ezért panaszának e részével nem foglalkozunk.
	A panasznak a rendőrségi eljárást sérelmező része alapján felmerült a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog, a tulajdonhoz fűződő jog, valamint a jogorvoslati jog sérelmének  gyanúja. Ezért az országgyűlési biztosról szóló 1993. évi LXIX. számú törvény  (Obtv.) 17. § (1) bekezdése alapján a rendőrségi eljárás vizsgálatát rendeltem el. Ennek során, az Obtv. 18. § (2) bekezdése alapján,  tájékoztatás adására és vizsgálat tartására kértem fel a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Rendőrfőkapitányt.

Az érintett alkotmányos jogok
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog.
•	Az Alkotmány 13. §-ában biztosított tulajdonhoz való jog.
•	Az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz való jog.

Az alkalmazott jogszabályok
•	A büntető eljárásról szóló 1993. évi I. számú törvény  (Be.)
122. § (1) Bűncselekmény miatt bárki tehet feljelentést; a feljelentés kötelező azokban az esetekben, amelyekben a feljelentés elmulasztása bűncselekmény.
125. § (1) A feljelentést a nyomozó hatóságnál kell írásban vagy szóban megtenni. A feljelentést más hatóság is elfogadhatja, de köteles azt a büntető ügyekben eljáró hatóságnak megküldeni. A szóban tett feljelentést jegyzőkönyvbe kell foglalni.
126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,
b) a büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
c) a feljelentett cselekményt már jogerősen elbírálták.
129. § (1) A nyomozás megtagadásáról a nyomozó hatóság, a Btk. 22. §--ának e) pontjában meghatározott büntethetőséget kizáró ok, a Btk. 32. §- ának d) pontjában meghatározott büntethetőséget megszüntető ok fennállása esetén, illetőleg ha a feljelentést az ügyésznél tették, az ügyész határoz. A nyomozást megtagadó határozatot közölni kell a sértettel, továbbá azzal, aki feljelentést tett, vagy magánindítványt terjesztett elő. Ha a határozatot a nyomozó hatóság hozta, azt az ügyésznek is megküldi.
130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.
131. § (1) A nyomozás során a valóságnak megfelelő tényállás felderítése érdekében haladéktalanul meg kell tenni minden törvényes és célszerű intézkedést.
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(2) Nincs helye panasznak a feljelentés kiegészítése, valamint a nyomozó hatóság egyéb adatszerző tevékenysége során végzett eljárási cselekmények, a nyomozás elrendelése, a vádemelés, továbbá a bizonyítás körébe tartozó nyomozási cselekmények elrendelése és sorrendje miatt. Csak a sértett élhet panasszal a vádemelés mellőzése miatt.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.

•	A fegyveres  szervek  hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény
122. § Elévülés miatt nem indítható fegyelmi eljárás, ha
 a) a fegyelemsértés elkövetése óta 1 év, a szabálysértés elkövetése óta 6 hónap, vagy ... eltelt.

A vizsgálat megállapításai
	A Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Rendőrfőkapitány a kért vizsgálatot lefolytatta. Tájékoztatása és a megküldött iratok alapján a következők állapíthatók meg:
A panaszos által sérelmezett időben a Kazincbarcikai Rendőrkapitányságnak abban a hivatalos helyiségében, amelyre panaszos hivatkozott T. Á. r. fhdgy teljesített szolgálatot. Arra azonban a panaszos állításán kívül más adat nem merült fel, hogy a panaszos ott és akkor feljelentést akart tenni. A panaszos által megjelölt idővel  (1999. január) csaknem azonos időben azonban a panaszos testvére K. Józsefné, ugyanazért a cselekményért,- édesanyjuk ingóságainak eltulajdonítása miatt - büntető feljelentést tett, melyet a Kazincbarcikai Rendőrkapitányságon 14/28/1999. ált. számon iktatták. A bejelentést - megsértve ezzel a büntető eljárás szabályait -, államigazgatási eljárásban vizsgálták. Törvényt sértett az ügyet vizsgáló azzal is, hogy a feljelentőt a vizsgálat befejezéséről levélben értesítette és nem határozattal zárta le az ügyet, amely még az államigazgatási eljárásban is kötelező lett volna. Panaszjogot az ügyben a panaszos részére nem biztosított.
	A törvénysértő módon lefolytatott államigazgatási eljárás indokolatlanul el is húzódott. Nincs elfogadható magyarázat arra, hogy az 1999. február 22-én indult eljárást, miért csak 1999. augusztus 12-én fejezték be.
A rendőrfőkapitányi vizsgálat kiterjedt arra is, hogy a Kazincbarcikai Rendőrkapitányság a bűncselekményre utaló bejelentéseket milyen eljárási formában vizsgálja ki. Megállapította a vizsgálat, hogy a Rendőrkapitányság több esetben a büntető feljelentésnek tekinthető bejelentéseket, nem a büntető eljárás, hanem az államigazgatási eljárás szabályai szerint vizsgálják ki.
A Rendőrfőkapitány a vizsgálata megállapításai mellett arról is tájékoztatott, hogy a feltárt hibákat orvosolta. A panaszos ügyében arra utasította a Kazincbarcikai Rendőrkapitányság vezetőjét, hogy a feljelentés alapján rendeljen el feljelentés kiegészítést, illetve a vizsgálat megállapításai ismeretében a szükséges és indokolt intézkedéseket tegye meg.
	A panaszos által sérelmezett ügyben megállapította a főkapitányi vizsgálat, hogy több az ügyben intézkedő személy fegyelemsértést követett el. Mivel 1999. augusztus 12. napja óta már több mint egy év eltelt, az 1996. évi XLIII. törvény 122.§ a) pontja alapján, ellenük fegyelmi eljárást indítani már nem lehetett.
	A panaszos ügyében tett konkrét intézkedések mellett a Rendőrfőkapitány a megye valamennyi rendőrkapitányságának vezetője figyelmét körlevélben felhívta arra, hogy a bűncselekmények elkövetésére utaló bejelentéseket a Be. szabályai szerint kell - fegyelmi felelősség terhe mellett - vizsgálni.
	Mindezek alapján megállapítottam, hogy panaszos által sérelmezett ügyben a Kazincbarcikai Rendőrkapitányság megsértette az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jogot, valamint az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati jogot.
Megállapítottam azt is, hogy az alkotmányos visszásságot okozó jogsértéseket a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Rendőrfőkapitány - az általunk kért vizsgálata alapján - saját hatáskörében megszüntette és ezzel panaszos sérelmét orvosolta. A Rendőrfőkapitány intézkedett annak érdekében is, hogy a megye területén eljáró rendőri szervek hasonló alkotmányos visszásságot a büntető feljelentések elintézésekor ne okozzanak. - Az országgyűlési biztos további intézkedésre nincsen szükség, ezért a vizsgálatot lezártam. Erről a panaszost, a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Rendőrfőkapitányt és a Kazincbarcikai Rendőrkapitányság Vezetőjét, jelentésem egy példányának megküldésével értesítem.

Budapest, 2000. december 11.

Gönczöl  Katalin