OBH 1439/6/2000, OBH 2198/4/2000
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A panaszosok beadványukban Siófok Város Önkormányzata képviselő testületének döntését sérelmezték, amelyben  Siófokon, a 7-es főút és a vasút közötti, a MÁV tulajdonában álló ingatlant más  övezetbe  sorolta. Kifogásolták továbbá a "Kék Balaton" kemping területén álló fák kivágását.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálat indult az egészséges környezethez és a legmagasabb testi egészséghez való alkotmányos jog sérelmének a gyanúja miatt.
	Eljárásom során tájékoztatást kértem Siófok Város jegyzőjétől és a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztertől (továbbiakban FVM). Felkértem továbbá a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét arra, hogy törvényességi szempontból vizsgálja meg a siófoki helyi építési szabályzat jogszerűségét, valamint, hogy előzetesen vizsgálja meg a kifogásolt fakivágásra vonatkozó eljárást.

Megállapított tényállás:
	A panaszosok  által megküldött iratokból és a hatóságoktól bekért adatok alapján megállapítottam, hogy a siófoki önkormányzat képviselő testülete a  panasszal érintett területet a 12/1999. (IV.23.) sz. a helyi építési szabályzatát elfogadó rendeletével a KG-SZ övezetbe sorolta. Ez az övezeti kategória kereskedelmi, szolgáltató gazdasági funkciójú.
	A MÁV 1999. júniusában a tulajdonában álló  siófoki ingatlanán 31 db, viharkárt szenvedett kanadai nyár fajtájú fát kivágott, mely tevékenységéről augusztusban tájékoztatta a helyi jegyzőt. A területen további, a vasúti pályára veszélyes 45 db nyárfa és 7 db akácfa kivágását is tervezte a MÁV. A MÁV bejelentését a jegyző az illetékes erdészeti hatóságnak továbbította,  amely hatóság azt tudomásul vette. Megállapította ugyanakkor, hogy a területen lévő további fák megtartása indokolt.
	A panaszosok miután észlelték a fák kivágását, magyarázatot kértek a fakivágások indokairól a polgármesteri hivataltól. A válaszból arról értesültek, hogy a terület más építési övezetbe, a fent hivatkozott önkormányzati rendelet értelmében KG-SZ övezetbe került. A panaszosokat arról is tájékoztatta - többek között - a polgármesteri hivatal, hogy ez az övezeti besorolás milyen építmények elhelyezésére ad jogi lehetőséget, és hogy a telken kivágott fákat a telek hasznosításakor, illetve értékesítésétől függetlenül is, pótolni kell. A panaszosok a polgármesteri hivatal válaszát nem találták kielégítőnek.
	A polgármesteri hivatalon kívül az erdészeti hatóságot is megkeresték a panaszosok  problémájukkal, ahol arról tájékoztatták őket, hogy a hatályos jogi szabályozás  nem ad lehetőséget érdemi intézkedésre.

Érintett alkotmányos jogok:
1949. évi XX. tv. a Magyar Köztársaság Alkotmánya
 2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

Alkalmazott jogszabályok:  mellékletben 

A vizsgálat megállapításai:
	A Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője arról tájékoztatott, hogy a felkérésünkre végzett törvényességi vizsgálata során az önkormányzati  rendelettel kapcsolatban törvénysértést nem észlelt. Megállapította, hogy a rendelet előkészítése során megtartották az Ét-ben előírt - kötelezően megtartandó -  lakossági fórumot. A Képviselőtestület  az 55/1999. (IV.22.) számú határozatában felkérte a polgármestert - a helyi építési szabályzat elfogadásával egyidejűleg -, hogy tájékoztassa a mellőzés indokairól azokat a lakossági fórumon jelenlévő érdekelteket, akiknek a rendezési tervvel kapcsolatos kérését, javaslatát nem lehetett figyelembe venni a helyi építési szabályzat elfogadása során. A Közigazgatási Hivatal tájékoztatása szerint a panaszosok (a magánszemély panaszos és az Ady Endre utcai Környezetvédő Egyesület elnöke mint panaszos) részéről nem érkezett az önkormányzathoz a szabályozási tervvel kapcsolatban észrevétel, vélemény.
	Az FVM szintén megvizsgálta az ügyet, a nekünk megküldött válasza megerősítette a Megyei Közigazgatási Hivatal megállapításait. Az építésügyi jogszabályok előkészítéséért felelős ágazati miniszter általánosságban rámutatott arra is, hogy a kedvezőtlen környezeti hatást két módon is lehet csökkenteni. Egyik lehetséges módnak tartotta, ha a védelmet igénylő terület egy részén - jelen esetben az üdülőterület rovására -, megfelelő műszaki vagy egyéb megoldásokkal (védőterület telepítése) biztosítják a meglévő környezeti hatások csökkentését. A másik lehetséges megoldás pedig az, ha a kedvezőtlen hatást előidézőt kötelezik a kedvezőtlen hatás csökkentésére, szintén valamilyen műszaki vagy egyéb megoldással. A javasolt megoldási módokat az OTÉK 38. § -a szabályozza. A szabályozási (rendezési) terv elfogadása az Ét. 7. § (3) bekezdés c.) pontja alapján a helyi önkormányzat képviselő-testületének a hatáskörébe tartozik. A képviselő-testület a szabályozási tervet rendelettel hagyja jóvá. A rendeletalkotás során az önkormányzat nem hatósági jogalkalmazói jogkörét gyakorolja, hanem az Alkotmány által biztosított önkormányzatiság elvéből eredő jogalkotási felhatalmazásával él. Az önkormányzat rendeletét törvényességi, illetve alkotmányossági ellenőrzés keretében a Közigazgatási Hivatal, illetve az Alkotmánybíróság vizsgálhatja. Mindezek alapján megállapítom, hogy a panaszolt  rendezési terv felülvizsgálatára  nem rendelkezem hatáskörrel.
	Amint arra az előzőekben utaltam, kérésünkre a Közigazgatási Hivatal vezetője megvizsgálta a fakivágás ügyét is. Megállapította, hogy ez ügyben sem történt jogszabálysértés. Siófok város helyi építési  szabályzata értelmében a város területén tilos vattázó termésű nyárfaegyedet ültetni. A kérdéses területen zömében ilyen fák álltak, amelyeknek többségét a kivágás előtt lezajlott vihar megrongálta. Megjegyzem, hogy az iratok tanúsága szerint a polgármesteri hivatal minden tőle telhető intézkedést megtett  annak ellenére, hogy a kivágott fák pótlásáról való intézkedés megtételére nem volt hatásköre. Így a MÁV-nak szóló átiratában felhívta a figyelmet arra, hogy a kivágott fák pótlásáról gondoskodni kell.
	Mindezekre figyelemmel a kifogásolt fakivágásra vonatkozó hatósági eljárásokkal kapcsolatban a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben nem állapítottam meg visszásságot.
	 A hatósági eljárások vizsgálata során megállapítottam azonban, hogy a fák védelméről szóló 21/1970. (VI.21.) Korm. rendelet értelmében a fákkal kapcsolatos hatósági jogkört a helyi települési önkormányzat jegyzője, illetőleg az erdő-felügyelőségek gyakorolják megosztottan, bizonyos kivételekkel.  Az országos   közutak területén található, illetve a közút tartozékát képező fákra, továbbá bármely vasút területén lévő fákra a rendelet hatálya nem terjed ki. A Korm. rendelet 1999-es módosítását megelőzően ezek a kivételek csak a MÁV üzemi területén lévő fákra vonatkoztak. A 128/1999. (VIII.13.) Korm. rendelettel akként módosult a jogszabály, hogy a jogalkotó kivette a rendelet hatálya alól a bármely vasút területén lévő fákat. Így fordulhatott elő a vizsgált ügyben, hogy a jogszabályban megjelölt, egyébként a fakivágási ügyekben hatáskörrel rendelkező szervek érdemben nem intézkedhettek. A vasútról szóló törvény tartalmaz ugyan az épített és természeti környezet védelmével kapcsolatos utaló szabályokat (az országos és helyi vasúti közlekedés fejlesztésére vonatkozó koncepciók jóváhagyásánál), azonban semmilyen rendelkezés nem található sem a Korm. rendeletben, sem a vasúttal kapcsolatos jogszabályokban a vasút területén lévő fák sorsát illetően. Az említett jogszabályok felhatalmazást sem  adnak arra vonatkozóan, hogy e tárgyban más kibocsátó szerv alkothasson jogszabályt. 	Megállapítottam, hogy a feltárt hiányosság (joghézag) az Alkotmányban biztosított, az egészséges környezethez és a legmagasabb szintű testi egészséghez való alkotmányos joggal  összefüggésben visszásságot okoz. Az elmúlt évek  felgyorsult tulajdonváltozásai miatt különösen fontosnak tartom az ehhez igazodó jogi szabályozást. A Korm. rendelet módosítása ugyanis nem csak a vasutak üzemi területén lévő fákra vonatkozó eddigi eljárás lehetőségét  szűntette meg, hanem minden vasúti területen meglévő fát kivett a Korm. rendelet hatálya alól. A körültekintő jogi szabályozást elsősorban a kivágott fák pótlása miatt tartom kiemelten szükségesnek, hiszen az esetlegesen a közlekedés biztonsága miatt kivágott fa pótlása a vasút működése által okozott káros környezeti hatás elleni védekezést szolgálja.
	A jogi szabályozás hiányosságára visszavezethető visszásság megszűntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-ában biztosított javaslattételi jogommal élve felkérem a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztert,  hogy fontolja meg a 21/1999. (VI.21.) Korm. rendelet felülvizsgálatának a lehetőségét. Vizsgálja meg továbbá, hogy a   vasút felett ágazati felügyeletet gyakorló miniszter bevonásával milyen jogi lehetőségek adódnak a felvetett alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság orvoslására.
	Felkérem a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Miniszter Urat, hogy a javaslattal kapcsolatos állásfoglalásáról és  esetleges intézkedéséről  az Obtv. 25. §-a alapján hatvan napon belül értesítsen.

Budapest, 2002. április 10.

Lenkovics Barnabás

Melléklet az OBH 1439/2000. számú ügyhöz

1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (a továbbiakban Ét.)
1. § (1) A törvény hatálya kiterjed az épített környezet alakítása és védelme körébe tartozóan:
a) a települések területének rendezésére (a továbbiakban: településrendezés),
b) a településrendezés tervezésére (a továbbiakban: településtervezés),
h) a települések zöldfelületeivel kapcsolatos munkákra,
4. Belterület: a település közigazgatási területének - jellemzően a település történetileg kialakult, elsősorban összefüggő, beépített, illetőleg beépítésre szánt területeket tartalmazó - kijelölt része.
5. Épített környezet: a környezet tudatos építési munka eredményeként létrehozott, illetve elhatárolt épített (mesterséges) része, amely elsődlegesen az egyéni és a közösségi lét feltételeinek megteremtését szolgálja.
6. Építési telek: beépítésre szánt területen fekvő, az építési szabályoknak megfelelően kialakított és közútról vagy önálló helyrajzi számon útként nyilvántartott magánútról gépjárművel közvetlenül megközelíthető telek.
7. Építési terület: olyan telek vagy telkek csoportja, amely a nyomvonal jellegű építmények elhelyezésére szolgál.
11. Helyi építési szabályzat: az építés rendjét a helyi sajátosságoknak megfelelően megállapító és biztosító települési önkormányzati rendelet.
20. Szabályozási terv: az a településrendezési terv, amely a település közigazgatási területének felhasználásával és beépítésével, továbbá a környezet természeti, táji és épített értékeinek védelmével kapcsolatos sajátos helyi követelményeket, jogokat és kötelezettségeket megállapító építési előírásokat térképen, rajz formájában ábrázolja.
28. Településrendezési terv: a településszerkezeti terv, a szabályozási keretterv és a szabályozási terv.
29. Településszerkezeti terv: az a településrendezési terv, amely meghatározza a település alakításának, védelmének lehetőségeit és fejlesztési irányait, ennek megfelelően az egyes területrészek felhasználási módját, a település működéséhez szükséges műszaki infrastruktúra elemeinek a település szerkezetét meghatározó térbeli kialakítását és elrendezését.
3. § (1) Az épített környezet alakítását és védelmét:
d) a résztvevők - építtetők, tervezők és kivitelezők - együttműködésével
kell megvalósítani.
(2) Az épített környezet alakítása és védelme során a közérdekű intézkedéseket és döntéseket megelőzően, illetőleg azok végrehajtása során biztosítani kell a nyilvánosságot és a közösségi ellenőrzés lehetőségét az e törvényben és más jogszabályokban meghatározott módon. Gondoskodni kell az érdekelt állampolgárok, szervezetek megfelelő tájékoztatásáról, és lehetőséget kell adni részükre véleménynyilvánításra és javaslattételre.
6. § (1) A települési (fővárosban a kerületi) önkormányzat, valamint szerveik építésügyi feladata különösen:
a) a jogszabályok keretein belül - a fővárosban a fővárosi keretszabályt és szabályozási kerettervet figyelembe véve - a településrendezési feladatkör ellátása,
b) az épített környezet emberhez méltó és esztétikus kialakítása, valamint a helyi építészeti örökség védelme,
(3) A települési önkormányzat és szervei - a fővárosban a fővárosi és a kerületi önkormányzatok a külön jogszabályban meghatározott hatáskörük szerint - a településrendezési feladatukat
a) a helyi építési szabályzat, valamint a településrendezési tervek elkészíttetésével és azok elfogadásával, továbbá
b) a 17. § szerinti sajátos jogintézmények alkalmazásával
látják el.
(5) A megyei önkormányzat és szervei építésügyi feladata különösen:
a) a településrendezési tervek és a megyei területrendezési tervek összhangjának előmozdítása,
7. § (1) A településrendezés célja a települések terület-felhasználásának és infrastruktúra-hálózatának kialakítása, az építés helyi rendjének szabályozása, a környezet természeti, táji és épített értékeinek fejlesztése és védelme, továbbá az országos, a térségi, a települési és a jogos magánérdekek összhangjának megteremtése, az érdekütközések feloldásának biztosítása, valamint az erőforrások kíméletes hasznosításának elősegítése.
(2) A településrendezés feladata, hogy a település területének, telkeinek felhasználására és beépítésére vonatkozó helyi szabályok kialakításával:
a) meghatározza a település összehangolt, rendezett fejlődésének térbeli-fizikai kereteit;
b) a település adottságait és lehetőségeit hatékonyan kihasználva elősegítse annak működőképességét a környezeti ártalmak legkisebbre való csökkentése mellett;
c) biztosítsa a település (településrészek) megőrzésre érdemes jellegzetes, értékes szerkezetének, beépítésének, építészeti és természeti arculatának védelmét.
(3) A településrendezés eszközei:
c) a helyi építési szabályzat és a szabályozási terv, amelyet a településszerkezeti terv alapján a települési önkormányzat képviselő-testülete dolgoztat ki, és rendelettel állapít meg (2. § 10. és 19. pont).
8. § A településrendezés során biztosítani kell a területeknek a közérdeknek megfelelő felhasználását a jogos magánérdekekre tekintettel, az emberhez méltó környezet folyamatos alakítását, értékeinek védelmét, figyelembe véve:
a) az egészséges lakó- és munkakörülmények, a népesség biztonságának általános követelményeit,
e) a környezet-, a természetvédelem, a tájhasználat és a tájkép formálásának összehangolt érdekeit, különös tekintettel a víz, a levegő, a talaj, a klíma és az élővilág védelmére,
9. § (2) A helyi építési szabályzat és a településrendezési tervek kidolgozása során:
a) az érintett állampolgárok, szervezetek, érdekképviseleti szervek véleménynyilvánítási lehetőségét biztosítani kell, ennek érdekében a helyben szokásos módon az érintettek tudomására kell hozni kidolgozásuk elhatározását, amelynek keretében
aa) meg kell határozni a rendezés alá vont területet,
(3) A helyi építési szabályzatot és a településrendezési terveket a megállapítás, illetve a jóváhagyás előtt a polgármesternek (főpolgármesternek) véleményeztetnie kell a külön jogszabályban meghatározott államigazgatási, az érintett települési önkormányzati és érdek-képviseleti szervekkel, valamint társadalmi szervezetekkel, amelyek 21 napon belül adhatnak írásos véleményt.
(4) Az eltérő vélemények tisztázása érdekében a polgármesternek (főpolgármesternek) egyeztető tárgyalást kell tartania, amelyre a hely és az időpont megjelölésével a véleményezési eljárás valamennyi érdekeltjét a tárgyalás előtt legalább 8 nappal meg kell hívnia. Az egyeztető tárgyalásról jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell valamennyi elfogadott és el nem fogadott véleményt azok indokolásával együtt.
(5) Azt az érdekeltet, aki a véleményezési eljárás során írásbeli véleményt nem adott, és az egyeztető tárgyaláson sem vett részt, kifogást nem emelő véleményezőnek kell tekinteni.
(6) A véleményezési eljárás befejezése után a szabályzatot, illetőleg a terveket az elfogadásuk előtt - a (3)-(4) bekezdés alapján beérkezett, de el nem fogadott véleményekkel és azok indokolásával együtt - a polgármesternek (főpolgármesternek) legalább egy hónapra a helyben szokásos módon közzé kell tennie azzal, hogy az érintettek a közzététel ideje alatt azokkal kapcsolatban észrevételt tehetnek, továbbá meg kell küldenie szakmai véleményezés céljából:
(7) A helyi építési szabályzat és a településrendezési tervek a (2)-(6) bekezdésben előírt véleményeztetési és szakhatósági eljárás lefolytatása nélkül nem fogadhatók el.
13. § (1) Az építés helyi rendjének biztosítása érdekében a települési önkormányzatnak az országos szabályoknak megfelelően, illetve az azokban megengedett eltérésekkel a település közigazgatási területének felhasználásával és beépítésével, továbbá a környezet természeti, táji és épített értékeinek védelmével kapcsolatos, a telkekhez fűződő sajátos helyi követelményeket, jogokat és kötelezettségeket helyi építési szabályzatban kell megállapítania.
(2) A helyi építési szabályzatnak tartalmaznia kell legalább:
a) a bel- és külterület(ek) lehatárolását (belterületi határvonal),
b) a beépítésre szánt területek, illetőleg az azokon belüli egyes területrészek (építési övezetek) lehatárolását, azok felhasználásának, beépítésének feltételeit és szabályait,
c) a beépítésre nem szánt területek tagozódását, az egyes övezetek lehatárolását, felhasználásuk és az azokon történő építés feltételeit, szabályait,

253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (a továbbiakban: OTÉK)
38. § (1) A védőterület lehet:
1. védőövezet (biztonsági övezet), illetőleg
2. nyomvonal jellegű építmény esetén védősáv (biztonsági sáv).
(2) A védőterület kiterjedését, felhasználásának és beépítésének lehetőségét, módját és feltételeit a vonatkozó jogszabályok - ennek hiányában az illetékes hatóságok előírásai - alapján kell meghatározni.
(3) Az építmények és a használatuk külön-külön és együttesen sem eredményezhetnek a jogszabályokban vagy a szakhatóságok eseti előírásaiban megállapított terhelési határértékeket meghaladó mértékű hatást a környezetükre.
(4) Ha a (3) bekezdésben említett terhelési határértéket meghaladó környezeti hatás más megoldással (pl. megfelelő műszaki kialakítással) nem hárítható el, a környezeti hatás előidézője védőterületet köteles kialakítani.
(5) Ha valamely építményt a megengedett környezetterhelési határértékekkel szemben védeni szükséges és az műszaki kialakítással nem oldható meg, a védelemre igényt tartó köteles védőterületet kialakítani.
(7) A védőterületet (pl. véderdőt) a hatást előidéző, illetőleg a védelmet igénylő - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a saját területén (építési telkén, építési területén) belül köteles kialakítani és fenntartani.

21/1970. ( VI.21.) Korm. rendelet a fák védelméről  hatályos szöveg (a továbbiakban Korm. rendelet)
1. § (1) E rendelet alkalmazási köre - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - a fával, faállománnyal borított földrészletek közül
a) a belterületi élőfagyűjtemény (arborétum) fáira,
b) a belterület közterületi részén lévő egyes fákra,
c) a bel- és külterületi közpark fáira, valamint
d) az üzemi fásítás fáira,
terjed ki.
(2) Nem terjed ki a rendelet alkalmazási köre
a) az erdőről és az erdő védelméről szóló 1996. évi LIV. törvény hatálya alá tartozó külterületen lévő fásítás fáira és a faállománnyal (faültetvénnyel) borított erdőterületnek tekintendő földrészletekre; továbbá a külön jogszabály szerint védett természeti területen lévő fákra, illetve azokra a fákra, amelyek védettek, függetlenül attól, hogy védett természeti területen vannak-e;
b) az országos közutak területén található fákra, valamint - a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 47. §-ának k) pontjában foglaltaknak megfelelően - a közút tartozékát képező fákra, továbbá külterületen a közút területének határától tíz méter távolságon belül álló fákra;
c) bármely vasúti területen, mely vasúttársaság, a Magyar Államkincstár, önkormányzat vagy gazdasági társaság tulajdonában áll, továbbá a különleges pályával rendelkező, helyi forgalmat ellátó vasút (fogaskerekű vasút, sikló, sífelvonó- és függőpálya) területén lévő fákra;
(3) A (2) bekezdésben említett esetekben a külön jogszabályokban foglaltak szerint kell eljárni.
3. § (1) Az a tulajdonos vagy vagyonkezelő (a továbbiakban: tulajdonos), aki a földrészletén az 1. § (1) bekezdése szerinti fát ki akarja vágni, e szándékát köteles - a kivágás tervezett időpontját megelőzően harminc nappal - az érintett földrészlet fekvése szerinti települési önkormányzat (fővárosban a fővárosi kerület) jegyzőjének előzetesen bejelenteni.
4. § (1) A jegyző a bejelentés beérkezésétől számított harminc napon belül köteles intézkedni, ideértve szakértő esetleges kirendelését.
(2) A jegyző határozatában
a) a kivágást pótlási kötelezettséghez kötheti;
b) megtilthatja a fa kivágását, ha annak további fenntartása indokolt.
5. § (1) A tulajdonos köteles az 1. § (1) bekezdése szerinti fák fenntartásáról gondoskodni.
(2) Az életet és a vagyon biztonságát veszélyeztető fa kivágásáról, illetve eltávolításáról tulajdonosa köteles haladéktalanul gondoskodni. Ha a veszély elhárításának sürgőssége miatt az előzetes hatósági bejelentésre a tulajdonosnak nincs módja, köteles azt a jegyzőnek pótlólag azonnal bejelenteni.
(4) A jegyző a (2)-(3) bekezdésben foglaltak alapján kivágott, illetve eltávolított fa pótlásának kötelezettségét elrendelheti.
6. § (1) Ha az 1. § (1) bekezdés szerinti fa a táj jellege, a természeti értékek, az egyedi tájértékek és az esztétikai adottságok megóvása szempontjából jelentős, a jegyző a természetvédelmi hatósági jogkört gyakorló nemzeti park igazgatósága hozzájárulásával intézkedik.
(2) Ha az 1. § (1) bekezdés szerinti fa műemléki környezetben, illetve védetté nyilvánított régészeti területen áll, a jegyző az illetékes kulturális örökségvédelmi hatóság hozzájárulásával intézkedik.

21/1970. (VI.21.) Korm. rendelet közlöny állapot: 
1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed a községek, városok belterületén, valamint külterületén álló fákra, ideértve a zártkertben álló, továbbá a közutak külterületi szakaszának tartozékát alkotó [1962. évi 21. tvr. 7. § (2) bek.] fákat is.
(2) Nem terjed ki a rendelet hatálya
a) az erdőkről és a vadgazdálkodásról szóló 1961. évi VII. törvény (EVT) rendelkezései alá tartozó erdőkre, fásításokra és erdőtelepítésre kijelölt területekre;
b) a gyümölcsfákra, az Országos Szőlő-, Gyümölcsfa és Díszfaiskolai Szaporítóanyag Felügyelőség által törzskönyvezett díszfákra, a cserjékre és a bokrokra;
c) az építési telkeken, illetőleg a külterületi kerti földeken levő szórványosan elhelyezkedő erdei fákra, ha nem esnek a rendelet 6. §-ának hatálya alá;
d) a természetvédelemnek az Országos Természetvédelmi Hivatal elnöke által védetté nyilvánított tárgyaira;
e) a Közlekedés- és Postaügyi Minisztérium, vagy felügyelete alá tartozó szerv kezelésében levő országos közutak területén és a Magyar Államvasutak kezelésében levő üzemi területeken, végül

19/1992 (I.28) Korm. rendelettel módosított szöveg:
1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed a községek, városok belterületén, valamint külterületén álló fákra, ideértve a zártkertben álló, továbbá a közutak tartozékát alkotó [1988. évi I. törvény 47. § k) pont] valamint a közút határától 10 m távolságon belül álló fákat is.
(2) Nem terjed ki a rendelet hatálya
a) az erdőkről és a vadgazdálkodásról szóló 1961. évi VII. törvény (EVT) rendelkezései alá tartozó erdőkre, fásításokra és erdőtelepítésre kijelölt területekre;
b) a gyümölcsfákra, az FM Mezőgazdasági Minősítő Intézet által törzskönyvezett díszfákra, a cserjékre és a bokrokra;
c) az építési telkeken, illetőleg a külterületi kerti földeken levő szórványosan elhelyezkedő erdei fákra, ha nem esnek a rendelet 6. §-ának hatálya alá;
d) a természetvédelemnek az Országos Természetvédelmi Hivatal elnöke által védetté nyilvánított tárgyaira;
e) a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztérium, vagy felügyelete alá tartozó szerv kezelésében levő országos közutak területén és a Magyar Államvasutak kezelésében levő üzemi területeken, végül
3. § (1) Aki a tulajdonában (kezelésében, használatában) lévő élőfát ki akarja vágni, e szándékát előzetesen a hatóságnak be kell jelentenie. A bejelentést, ha a fa
a) község, város bel- vagy külterületén áll a települési önkormányzat - fővárosban a fővárosi kerület - jegyzőjéhez,
b) országos vagy helyi közút tartozéka, illetőleg a közút határától 10 m távolságon belül áll, a közút kezelőjéhez kell benyújtani.
4. § (1) A jegyző, illetőleg a közút kezelője a bejelentést követő 30 napon belül
a) a fa kivágását megtilthatja, ha annak további fenntartása indokolt, vagy ha a bejelentő rendelkezési jogosultsága nem állapítható meg;
b) a bejelentőt a kivágott fa pótlására kötelezheti.
(2) A bejelentést követő 30 napon belül - kivéve, ha a jegyző, illetőleg a közút kezelője a fa pótlását elrendelő határozatát, illetve kezelői hozzájárulását előbb adja ki - tilos az élőfát kivágni; az említett határidő után a fa kivágható.
6. § (1) Ha a fa a területrendezési tervben meghatározott, tájképi szempontból védett területen áll, a fa kivágásáról (kitermeléséről) a jegyző az illetékes nemzetipark- (természetvédelmi) igazgatóság hozzájárulásával intézkedik.

1993. évi XCV. törvény a vasútról
1. § (1) A törvény hatálya a vasúti közlekedésre, a vasúti közlekedéssel összefüggő állami és önkormányzati feladatokra, a vasút szolgáltatásainak alapvető szabályaira, továbbá egyes munkavállalói jogokra és kötelességekre terjed ki.
2. § (1) A vasút személyszállításra és árutovábbításra szolgáló kötöttpályás közlekedési rendszer, amelyhez
a) a vasúti pálya és tartozékai;
b) az üzemi létesítmény;
c) a vasúti jármű;
valamint az a)-c) pontokban megjelölt elemeket működtető, továbbá személyszállítást és árutovábbítást végző üzemeltető szervezet tartozik.
(2) A vasút közforgalmú vagy saját használatú lehet.
(4) Az országos közforgalmú vasút szervezete tevékenysége szerint
a) pályavasút, amelynek feladata a vasúti pályák és tartozékaik létesítése, fejlesztése, felújítása, karbantartása, üzemeltetése (a továbbiakban együtt: működtetés);
b) vállalkozó vasút, amely vasúti járművekkel személyszállítást (személyszállító vállalkozó vasút), illetve árutovábbítást (árutovábbító vállalkozó vasút) végez.
(5) A pályavasút, a személyszállító vállalkozó vasút, illetve az árutovábbító vállalkozó vasút tevékenysége - megfelelő számviteli elkülönítéssel - ellátható ugyanabban a szervezetben is (a továbbiakban: vasúti társaság). A számviteli elkülönítés szabályait a közlekedési és vízügyi miniszter (a továbbiakban: miniszter) a pénzügyminiszterrel együtt állapítja meg.
(6) A pályavasút, illetve a vasúti társaság köteles - a miniszter rendeletében előírt szakmai feltételekkel és pályahasználati díj ellenében - a vasúti pálya és tartozékai igénybevételét lehetővé tenni
3. § (1) Az országos közforgalmú vasúti pálya és tartozékai az állam kizárólagos tulajdonában, a helyi közforgalmú vasúti pálya és tartozékai - törzsvagyonként - a települési önkormányzatok, a fővárosban a fővárosi önkormányzat tulajdonában vannak.
(2) Az (1) bekezdés hatálya alá nem tartozó vasúti pálya (saját használatú vasút pályája, iparvágány, üzemi vágány) és tartozékai, az üzemi létesítmény, a vasúti jármű bármely természetes vagy jogi személy, jogi személyiség nélküli szervezet tulajdonában lehet.
(3) Az országos közforgalmú vasúti pályát és tartozékait a pályavasút, illetve a pályavasúti tevékenységet is folytató vasúti társaság részére kell vagyonkezelői szerződéssel használatba adni.
(4) A GySEV Rt. vasúti pályáinak és tartozékainak a tulajdonjogára és használatára az 1872. évi XXVII. törvényben, a FhéV Rt. vasúti pályáinak és tartozékainak a tulajdonjogára és használatára az 1896. évi XXIX. törvényben meghatározott - meghosszabbított - koncesszió lejártáig az abban foglaltak az irányadók.
4. § (1) Állami feladatok:
a) a vasúti közlekedés fejlesztésére vonatkozó - az épített és természeti környezet védelmével összehangolt - koncepciók jóváhagyása;
b) az a) pontban említett koncepciók végrehajtásának megszervezése az országos közforgalmú vasutak tekintetében;
c) a vasúti közlekedés hatósági feladatainak ellátása, valamint az országos közforgalmú vasúti pályakapacitás elosztásával és a pályahasználati díjjal kapcsolatos vitás kérdések eldöntése;
h) országos közforgalmú vasút alapítása és működtetése;
i) a vasúti pálya és tartozékai működtetése;
j) a központi költségvetésből - a 6. § (4) bekezdésének b) pontjában említett díjra is figyelemmel - a tulajdonában lévő vasúti pályák és tartozékaik működtetésének biztosítása;
5. § (1) Önkormányzati feladatok:
a) a helyi közforgalmú vasúti közlekedés fejlesztésére vonatkozó - az épített és természeti környezet védelmével összehangolt - koncepciók jóváhagyása;
b) az a) pontban említett koncepciók végrehajtásának megszervezése;
e) a vasúti pálya és tartozékai működtetése;
f) hozzájárulás az önkormányzat költségvetéséből - a 7. §-ban foglaltakra is figyelemmel - a tulajdonában lévő vasúti pályák és tartozékaik működtetéséhez;
(2) Az (1) bekezdésben felsorolt feladatokat - a b) pontban említett, a jegyző (Budapesten a fővárosi önkormányzat főjegyzője) hatáskörébe tartozó feladat kivételével - a képviselő-testület látja el.
6. § (1) A miniszter
a) az állam tulajdonába tartozó vasúti pálya és tartozékai működtetése érdekében a pályavasúttal, illetve pályavasúti tevékenységet is folytató vasúti társasággal,
b) a közszolgáltatásnak minősülő helyközi személyszállítás ellátása érdekében a személyszállító vállalkozó vasúttal, illetve személyszállító tevékenységet is folytató vasúti társasággal
szerződést köt.
(4) A szerződésnek tartalmaznia kell:
a) a vasúti pályára [(1) bekezdés a) pont] vonatkozóan a vasúti pálya és tartozékai fejlesztésének és felújításának fő irányait és pénzügyi forrásait,
9. § (1) A pályavasút, a vállalkozó vasút, a vasúti társaság, illetve a helyi közforgalmú vasút és a saját használatú vasút tulajdonosa (a továbbiakban: üzemben tartó) köteles gondoskodni a vasúti közlekedés biztonságáról, köteles továbbá a létesítményeket, azok tartozékait, a járműveket üzembiztos állapotban tartani.
(2) A vasúti közlekedés biztonsága érdekében
(3) A vasutat keresztező és megközelítő út, vezeték vagy egyéb építmény létesítéséhez, átalakításához és megszüntetéséhez, a terep szintjét megváltoztató földmunka és fásítás végzéséhez - ha jogszabály kivételt nem tesz - az üzemben tartó hozzájárulása szükséges.
(4) A vasúti közlekedés biztonságára vonatkozó további alapvető szabályokat - rendeletben - a miniszter; a részletes belső szabályzatot a hatóság jóváhagyásával - a rendelet alapján - az üzemben tartó állapítja meg.
10. § (1) A vasúti közlekedésnek a 4. § (1) bekezdése c) és d) pontjában említett feladatait - az egészségügyi alkalmasság feltételeinek megállapítása kivételével - a miniszter irányítása és felügyelete alatt működő egységes államigazgatási szerv (a továbbiakban: hatóság) látja el.
(2) A hatóság adja ki a vállalkozó vasút, illetve a vasúti társaság részére a közforgalmú vasúti pályák és tartozékaik igénybevételéhez szükséges biztonsági tanúsítványt.
(3) Hatósági engedély szükséges
a) a vasúti pálya és tartozékai építéséhez (létesítéséhez), átalakításához, használatbavételéhez és megszüntetéséhez;
b) a vállalkozó vasút, a vasúti társaság, illetve az országos közforgalmú vasúti pályát igénybe vevő egyéb vasút működéséhez;
(4) A hatóság a vasúti pálya és tartozékai létesítésének, illetve azok átalakításának engedély nélküli vagy az engedélytől eltérő végzése esetén
b) a vasúti pálya és tartozékai lebontását, átalakítását vagy üzemének megszüntetését rendelheti el.
(5) Engedély nélkül vagy engedélytől eltérő módon létesített, átalakított pálya és tartozékai lebontását, üzemeltetésének megszüntetését a hatóság akkor rendeli el, ha azok fennmaradása az élet- és a vagyonbiztonságot, illetve az emberi környezetet és a természeti értékeket veszélyezteti, és a veszély megfelelő átalakítással nem szüntethető meg.
(6) A hatóság a vasúti pályák és tartozékaik, az üzemi létesítmények és a vasúti járművek üzem- és forgalombiztos állapotát, valamint az időszakos vizsgálatok és a szükséges javítások elvégzését ellenőrzi.
13. § (1) A vasúti pályával szomszédos ingatlan tulajdonosa (használója) tűrni köteles, hogy a pályavasút, a vállalkozó vasút, a vasúti társaság illetve a helyi közforgalmú vasút az ingatlanon, az alatt vagy felett gyengeáramú vezetéket, ehhez tartószerkezetet, jelzőkövet, egyéb jelzést és ideiglenes eszközt helyezzen el, ezeket javítsa, karbantartását elvégezze. Az elhelyezés, a javítás és a karbantartás a környezet- és a természetvédelmi érdekek figyelembevétele mellett történhet. Az ingatlan tulajdonosát (használóját) az ingatlan rendeltetésszerű használatának akadályozása miatt az akadályozás mértékének megfelelő kártalanítás illeti meg.
(2) A pályavasút, a vállalkozó vasút, a vasúti társaság illetve a helyi közforgalmú vasút az ingatlan tulajdonosának (használójának) kártalanítása mellett jogosult a vasúti pályán a szabad kilátást akadályozó, továbbá a vasúti vezetékek nyomvonalában lévő növényzet eltávolítására, ha azt a közlekedés biztonsága az üzemzavar megelőzése, valamint a vezeték létesítése, javítása vagy karbantartása indokolja.
15. § A törvény alkalmazásában:
a) vasúti pálya: a sínpálya, a hozzá tartozó - jogszabályban vagy hatósági előírásban megállapított - védő (biztonsági) földterülettel; valamint a magasvasút, a függőpálya és a sífelvonó esetében a hordozásukra és mozgásirányuk vezérlésére szolgáló tartószerkezet, kötél és sín, ideértve ezek tartozékait és az elhelyezésükre szolgáló földterületet;
b) vasúti pálya tartozékai: a vasúti alagút, a híd és az áteresz, a vasútnak vasúttal és más közlekedési úttal való kereszteződése, a vasúti peron, a rakodó-, járműmozgató, mérlegelő- és egyéb - a személyszállítást és áruforgalmat kiszolgáló - berendezés, a vasúti távközlő, jelző- és biztosítóberendezés, a vasúti villamos felsővezeték és az ehhez kapcsolt berendezés;
e) üzemi létesítmény: a vasúti ingatlan (föld, épület, építmény), az a) pontban említett földterületek kivételével;
(5) A MÁV Rt. mint egyszemélyes állami tulajdonban levő gazdasági társaság a vasúti személyszállításhoz és árutovábbításhoz közvetlenül kapcsolódó főtevékenységet végző gazdasági társaságnak egyedüli tagja, illetve egyedüli részvényese lehet.
------------------------       .      -------------------------