OBH 1427/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka

Vizsgálat megindulása
	Panaszos fordító-tolmács 2000. márciusában fordult hivatalomhoz sérelmezve azt, hogy a Magyar Fordítók és Tolmácsok Egyesülete 1993 óta az alapszabályban lefektetett elveket sértve, törvénytelen módon folytatja a tevékenységét.
Panaszos beadványa szerint "1993-ban az egyesületen belül egy szűk csoport szinte puccsszerűen átvette a vezetést és a régi vezetőséget leváltották. (...) Azonban a vezetőség szisztematikusan eltért az Alapszabályban lefektetett, a megalakulásunkkor kialakított elvektől és gyakorlatilag kisajátította az egyesületet."
	Panaszos a következő sérelmes jelenségeket jelölte meg beadványában:
1) év közben az egyesület semmilyen egyesületi tevékenységet nem folytat, nem védik meg a tagok érdekeit,
2) a közgyűléseken nem választott levezető elnök van, hanem kijelölt elnök, az 1998. évi közgyűlési jegyzőkönyvet meghamisították,
3) többen kérték, hogy hozzák nyilvánosságra a tagok névjegyzékét, mert az a tagoknak szakmai propagandát jelentene, ez ellen a vezetőség adatvédelmi okokra hivatkozva tiltakozott, ugyanakkor a panaszos állítása szerint az Igazságügyi Minisztériumban létezik egy kb. 30 fős tolmács és fordító  lista, akikről ugyanazon adatokat, - melyeket a panaszos is kért közzétenni - közzétették és ezzel reklámozzák magukat,
4) az egyesület hírlevele 1993. óta rendszertelenül jelenik meg, abban kritikai észrevételt tartalmazó cikk nem jelenhet meg, a szerkesztést az elnök magához vonta,
5) ezen sérelmek orvoslása érdekében panaszos és több kollégája rendszeresen fordult az egyesület elnökéhez, de az a levelekre nem válaszol,
6) az éves tagdíjat 9600 Ft-ban állapította meg az elnökség, amiért semmilyen ellenszolgáltatást nem nyújtanak.
A panaszos ezen panaszokkal az ügyészséghez fordult.  A beadványt a Legfőbb Ügyészség vizsgálta.  1998. őszén az ügyészség óvást nyújtott be. A panaszos azóta több alkalommal az ügyészséghez fordult, de mind a két alkalommal elutasították beadványát arra hivatkozással, hogy az egyesület éltébe nincs beleszólásuk.
A jogállamiságból fakadó jogbiztonság ( Alk. 2. § (1) bek.) sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam
	A tényállás megfelelő felderítéséhez a legfőbb ügyészhez fordultam, aki a kért információkat készségesen a rendelkezésemre bocsátotta.

Megállapított tényállás
	Panaszos a legfőbb ügyész-helyettes tájékoztatása szerint a következő tartalmú kérelmekkel fordult az ügyészséghez:
Első beadványában az 1997. évi közgyűlésen hozott törvénysértő határozatok megsemmisítését kérte, kifogásolta a szervezeti élet hiányát, a Fordító Szakosztály létrehozására irányuló kezdeményezése elutasítását, az 1997. évi közgyűlésen egyesek a távolmaradt tagok nevében is szavaztak és ezért új tisztújító közgyűlés összehívását szorgalmazta.  
Miután az egyesület országos szervezet ezért, az I-XII. kerületi ügyészségről először a Fővárosi Főügyészséghez tették át a beadványt, majd 1998. május 19-én a Legfőbb Ügyészséghez terjesztették fel.
1998. május 25-én panaszos ismét a Legfőbb Ügyészséghez nyújtott be beadványt tájékoztatva az ügyészséget, hogy az egyesület az 1998. évi közgyűlését 1998. június 5-én tartja és ismét jelezte, hogy az egyesület nem az alapszabály szellemében tevékenykedik.
1998. június 16-án kelt beadványában sérelmezte, hogy a június 5-én megtartott közgyűlésen a levezető elnök a hozzászólások időtartamát két percre korlátozta, és sérelmezte azt is, hogy 9600 Ft lett az éves tagdíj, kifogásolta továbbá, hogy az alapszabályt úgy módosították, hogy "kizárható az a tag, aki a vele való együttműködést lehetetlenné teszi és/vagy olyan nyilatkozatot tesz, amellyel az egyesületet lejáratja, céljait veszélyezteti."
Ekkor a Legfőbb Ügyészség tájékoztatta a panaszost arról, hogy beadványait vizsgálják és értesítették arról is, hogy a vizsgálat időtartama a 30 napot feltehetőleg meghaladja és a  vizsgálat megállapításairól, az esetleges intézkedésekről tájékoztatni fogják.
Az egyesület a kért iratokat a Legfőbb Ügyészségnek csak sürgetés ellenére 1998. szeptemberében küldte meg, erről szeptember 24-én tájékoztatták a panaszost is.
1998. október 2-án panaszos ismét beadvánnyal fordult a Legfőbb Ügyészséghez.
Ebben a levelében panaszos sérelmezte, hogy az 1998. június 5-i közgyűlés jegyzőkönyvét nem jelentették meg az egyesület lapjában.
1998. október 5-én az ügyész óvást emelt.
Az óvás alapján az ügyész az egyesület elnökét felhívta arra, hogy terjessze a legközelebbi közgyűlés elé az óvást és ha a közgyűlés az óvással egyetért, akkor a kifogásolt alapszabályi rendelkezéseket, továbbá az 1997. évi június 6-án, 1997. november 28-án és 1998. június 5-én hozott közgyűlési határozatokat helyezze hatályon kívül és hozzon a jogszabályoknak megfelelő új alapszabályi rendelkezéseket és új határozatokat.  Érdemben kell döntenie a közgyűlésnek arról is, ha az óvásban foglaltakkal nem ért egyet.
Az óvásban megállapította az ügyész, hogy az egyesülésről szóló 1989. évi II. tv. rendelkezései alapján törvénysértő az alapszabály abból a szempontból, hogy lehetővé teszi azt, hogy közgyűlésen a tagsági jogokat ne személyesen, hanem meghatalmazott képviselő útján  gyakorolják.
Ezért az 1997. júniusában megtartott közgyűlés határozatai - melyen  az 1996. évi gazdálkodásról szóló elnökségi beszámoló, az ellenőrző bizottság tevékenységéről készült jelentés elfogadása, valamint az elnökség, az elnök és az ellenőrző bizottság megválasztása volt napirenden - törvénysértőek.
Az 1997. november 28-án megtartott közgyűlésen az alapszabály módosításáról és a tagdíj felemeléséről döntöttek úgy, hogy a jelenlévő 27 tagból 11 tag szavazott a tagdíj felemelés mellett akkor, amikor az alapszabály szerint 50%+1 fő szavazatára lett volna szükség ahhoz, hogy a többség akaratát fejezze ki a határozat.
1998. június 5-i közgyűlésen 9 tagot képviseltek a jelenlévők.  Ezen a közgyűlésen az elnökség 1997. évi és az ellenőrző bizottság 1997. évi beszámolóját fogadták el, az alapszabályt módosították és tagdíj mértékéről is döntöttek.
A panaszost 1998. november 27-én tájékoztatta az ügyész arról, hogy beadványait megvizsgálták, ezek részben alaposak voltak, ezért a legfőbb ügyész óvással élt.  Ezen kívül tájékoztatta a panaszos arról is, hogy a tagdíj mértékére vonatkozó panasza, a hozzászólások időtartamának korlátozása nem tartoznak az ügyészi törvényességi vizsgálat körébe.  Az egyesületen belüli kisebb szakmai csoportok létrejöttét az egyesület alapszabálya nem korlátozza.  A fordítók által létrehozott  az ellenőrző bizottság által is elismert érdekvédelmi csoport létrejöttét és működését az elnökség nem gátolhatja meg.
1999. február 27-én a Legfőbb Ügyészség a panaszos 1998. december 21-én és 1999. február 11-én benyújtott törvényességi kérelmére a következőkről tájékoztatta:
"Az ügyészi óvás elbírálására 1998. december 4-i rendkívüli közgyűlésen került sor.  A megismételt közgyűlés összehívása szabályos volt. (...) Az Etv. miniszteri indokolása szerint " általános elv, hogy a társadalmi szervezetek önkormányzatára figyelemmel a belső vitában nem avatkozik be."  Az ügyészség az általános törvényességi felügyeleti jogkörében sem vizsgálhatja a társadalmi szervezet működésének racionalitását, jogköre kizárólag a működés törvényességének - ideértve az alapszabálynak megfelelő működést is - ellenőrzésre terjed ki" (...) Mindaz tehát, amelyet a közgyűlésen jelen levő tagok tudomásul vesznek, megszavaznak - és jogszabállyal, vagy alapszabállyal nem ellentétes - az egyesület legfőbb szervének határozatát jelenti. (...) A társadalmi szervek belső vitában való be nem avatkozás elve alól a törvényalkotó egy kivételt tesz.  Elképzelhető ugyanis, hogy a társadalmi szervezet valamely határozatának törvénysértő.  Ebben az esetben megfelelő jogvédelmet kell biztosítani a tagok részére, hiszen az ilyen jogsértés alapvető állampolgári jogaik gyakorlásában korlátozza őket.  Ezért az Etv. 10. § (1) bekezdése alapján a társadalmi szervezet valamely szervének törvénysértő határozatát bármely tag a tudomásra jutástól számított 30 napon belül bíróság előtt megtámadhatja. (...) A kizárásról hozott határozatokat az 1998. december 4-i közgyűlésen történt, tudomásra jutástól számított 30 napon belül Ön a Fővárosi Bíróságnál megtámadhatta volna. (...)  A tag döntésétől függő keresetindítás joga eltér az ügyésznek az Etv. 16. § (2) bekezdésében biztosított keresetindítási jogától. (...) Az óvás elutasítása esetén az ügyész az óvással megtámadott határozat megsemmisítése  iránt indít keresetet. (...) Az ügyészség azt sem vizsgálhatja, hogy a társadalmi szervezet milyen szakmai tevékenységet folytat, csak azt, hogy az megfelel-e az alapszabály rendelkezéseinek.  Az is az egyesület belső ügye, hogy tagjai milyen aktivitást tanúsítanak, a meghívottak mindegyike, avagy csak néhány személy jelenik-e meg a közgyűléseken, ezért ezekben a kérdésekben a Legfőbb Ügyészség törvényességi felügyeleti intézkedést nem tehet."

Alkalmazott jogszabályok

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv.
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végzô szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetôleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetôségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetôség nincs számára biztosítva.
17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést - e törvény keretei között - maga választja meg.
(4) Ha az ügyben jogerôs határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétôl számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.
29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erôk;
d) a rendôrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelezô érvénnyel eldöntô szerv.

Az egyesülésről szóló 1989. évi II. tv
1. § Az egyesülési jog mindenkit megilletô alapvetô szabadságjog, amelyet a Magyar Köztársaság elismer, és biztosítja annak zavartalan gyakorlását. Az egyesülési jog alapján mindenkinek joga van arra, hogy másokkal szervezeteket, illetôleg közösségeket hozzon létre vagy azok tevékenységében részt vegyen.
3. § (1) A társadalmi szervezet olyan önkéntesen létrehozott, önkormányzattal rendelkezô szervezet, amely az alapszabályban meghatározott célra alakul, nyilvántartott tagsággal rendelkezik, és céljának elérésére szervezi tagjai tevékenységét.
6. § (1) A társadalmi szervezet alapszabálya az abban meghatározott célkitűzéseknek megfelelôen biztosítja a szervezet demokratikus, önkormányzati elven alapuló működését, elôsegíti a tagok jogainak és kötelességeinek érvényesülését.
9. § A társadalmi szervezet tagja
a) részt vehet a társadalmi szervezet tevékenységében és rendezvényein;
b) választhat és választható a társadalmi szervezet szerveibe;
c) köteles eleget tenni az alapszabályban meghatározott kötelességeinek.
10. § (1) A társadalmi szervezet valamely szervének törvénysértô határozatát bármely tag - a tudomására jutástól számított 30 napon belül - a bíróság elôtt megtámadhatja.
14. § (1) A párt kivételével a társadalmi szervezet működése felett az ügyészség a reá irányadó szabályok szerint törvényességi felügyeletet gyakorol. Ha a működés törvényessége másképpen nem biztosítható, az ügyész a bírósághoz fordulhat.
16. § (1) A társadalmi szervezet tagja által (10. §), valamint az ügyész által [14. §] indított perek a megyei bíróság, illetôleg a Fôvárosi Bíróság hatáskörébe tartoznak.
(2) A bíróság az ügyész keresete alapján
a) megsemmisítheti a társadalmi szervezet törvénysértô határozatát, és szükség szerint új határozat hozatalát rendelheti el;
b) a működés törvényességének helyreállítása céljából összehívhatja a társadalmi szervezet legfelsôbb szervét;
c) ha a társadalmi szervezet működésének törvényessége másképpen nem biztosítható, tevékenységét felfüggesztheti, ellenôrzésére felügyelôbiztost rendelhet ki;
d) feloszlatja a társadalmi szervezetet, ha annak működése a 2. § (2) bekezdésébe ütközik;
e) megállapítja a társadalmi szervezet megszűnését, ha legalább egy éve nem működik vagy tagjainak száma tartósan az e törvény által megkívánt létszám alatt van.

A Magyar Köztársaság ügyészségéről szóló 1972. évi V. tv.
3. § (1) Az ügyészség közreműködik a Magyar Köztársaság törvényei érvényre juttatásában, az alkotmányos felügyelet ellátásában, a törvényesség védelmében. Ennek keretében
(2) Az (1) bekezdésben megjelölt feladatok érdekében az ügyészség
f) elôsegíti, hogy az állami szervek, a bíróságon kívüli jogalkalmazó szervek, a társadalom valamennyi szervezete, valamint az állampolgárok a jogszabályok rendelkezéseit megtartsák (ügyészi törvényességi felügyelet).
Az óvás
13/A. § (1) Ha az ügyész azt állapítja meg, hogy ügyészi törvényességi felügyeleti jogkörébe tartozó szerv által kibocsátott jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze az Alkotmánnyal, illetôleg magasabb szintű jogszabállyal ellentétes, ennek megszüntetése érdekében az azt kibocsátó szervhez óvást nyújthat be.
15. § (1) Az óvást a szerv nyolc napon belül, a testületi szerv pedig az óvás benyújtását követô legközelebbi ülésén köteles megvizsgálni. Ha az ügyész közvetlenül a felettes szervhez nyújtotta be az óvást, azt harminc napon belül kell elbírálni; ilyen esetben a (3) bekezdés rendelkezéseit nem lehet alkalmazni. Amennyiben a szerv az óvást alaposnak tartja, a törvénysértô rendelkezést köteles a fenti határidôn belül hatályon kívül helyezni, vagy módosítani és errôl az ügyészt egyidejűleg értesíteni.

A vizsgálat megállapításai
	Az elemzés először annak megállapítását célozta, hogy a panaszban foglaltak vizsgálatára van-e hatásköre az országgyűlési biztosnak.
A hatáskör vizsgálatához először minden esetben konkrétan körül kell határolni azt, hogy a panaszos mely hatóság melyik intézkedését vagy mulasztását sérelmezi.
Jelen esetben a panaszos a Magyar Fordító és Tolmács Egyesület alapszabály ellenes tevékenységét kérte vizsgálni.
A beadványból kiderült, hogy a panaszos több alkalommal fordult az ügyészséghez annak érdekében, hogy törvényességi felügyelet eljárás körében állapítsa meg az egyesület törvény- és alapszabály sértő gyakorlatát, és tegye meg a szükséges intézkedéseket.  A kérelmeket az ügyészség részben megalapozottnak találva óvást emelt, bizonyos kérdések vizsgálatát azonban hatáskör hiányában elutasította. ( pl. tagdíj mértéke, a közgyűlési hozzászólások időtartamának korlátozása, a tagok egyesületi tevékenységben való alacsony részvételi hajlandósága)
Panaszos beadványában ugyanakkor kifejezett kérés az ügyészség eljárásának vizsgálatát illetően nincs, de miután beadványában kitért az ügyészség eljárására és az ügyészség döntésére, valamint a beadvány azzal a kéréssel zárul, hogy a fent leírt "ügyet" vizsgáljam meg, ezért úgy tekintettem, hogy a panaszos, mind az egyesület alapszabály ellenes tevékenységének, mind pedig az ügyészség eljárásának vizsgálatát kérte.
A hatáskör vizsgálatánál az országgyűlési biztosnak az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 16. és 29. §-ából kell kiindulnia.  A 16. § rendelkezik arról, hogy az országgyűlési biztosnak hatóság vagy közszolgáltató elleni panaszokat van hatásköre vizsgálni.  A 29. § sorolja fel azokat a "hatóságokat", melyek a 16. § alapján vizsgálhatók.  Miután a törvény alapján az egyesület nem tekinthető sem hatóságnak sem közszolgáltatónak ezért megállapítom, hogy nincs hatásköröm az egyesülésről szóló 1989. évi II. tv. hatálya alá tartozó egyesületek tevékenységének vizsgálatára.
A beadványból kiolvasható második panasz az ügyészség eljárását érinti. 
Az Obtv. 17. § (4) bekezdése alapján megállapítottam, hogy az ügyészi óvást valamint a későbbi elutasító döntést az időmúlás következtében szintén nincs módom vizsgálni.
A vizsgálat elutasítására a következők miatt jutottam:
Panaszos hivatalomhoz 2000. március 10-én fordult beadványával.  Az egyesület tevékenységét sérelmező első három beadványát megvizsgálva az ügyészség 1998. október 26-án óvást emelt az egyesület több közgyűlési határozata és az alapszabálya miatt.
Panaszos időközben újabb beadványokat nyújtott be a Legfőbb Ügyészséghez, melyekről 1999. február 17-én született meg az elutasító döntés.  Mindkét időpont - 1998. október 26. és 1999. február 17. - túl van azon az Obtv 17. § (4) bekezdésében megállapított egyéves határidőn, mely lehetővé teszi az országgyűlési biztosnak a vizsgálat megindítását, ezért az ügyészség tevékenységét sem az óvást illetően, sem pedig a később született elutasító döntését illetően nincs hatásköröm vizsgálni.

Budapest, 2000. október 20.

Gönczöl Katalin