OBH 1410/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:
A panaszos gépkocsijával autóbalesetet szenvedett és gépkocsijában komoly anyagi kára keletkezett. A kárfelmérés azonnal megtörtént, a biztosítási eljárás megkezdődött. A balesetet okozó fél autója a OTP-Garancia Biztosítónál volt biztosítva. A biztosítóval szerződésben álló személy azonban úgy nyilatkozott, hogy a gépkocsit a balesetet megelőző napon eladta egy autókereskedésnek, a baleset napján már nem volt a tulajdonában. A biztosító megkereste az autókereskedést, de megkeresésére nem kapott választ, ezért a megállapított kárösszeget sem fizette meg a panaszosnak. 

A panaszos ezt követően az Állami Bitosításfelügyelettől a panasza kivizsgálását kérte. A Biztosításfelügyelet a panaszt felülvizsgálatra elküldte a biztosítónak. A biztosító csak ezután adott írásbeli tájékoztatást a panaszosnak, hogy a biztosító kockázatviselése az átruházó szerződés napján megszűnik, ezért a panaszosnak a kárösszeget továbbra sem fizette ki.

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a biztosító visszaélt helyzetével, és az ügy tisztázása érdekében megkeresett Állami Biztosításfelügyelet sem járt el körültekintéssel, és semmiféle intézkedést nem tett.

Érintett alkotmányos jog:
A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog. (Alkotmány 2. § (1) bekezdése)

A tulajdonjog védelme. (Alkotmány 13. §)

Az ügy jogszabályi háttere:
A biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről szóló 1995. évi XCVI. törvény
106. § (1) A Felügyelet feladata, hogy - mint szakmai felügyeletet gyakorló szerv - e törvény előírásainak megfelelően
a) elősegítse a biztosítottak (szerződők, kedvezményezettek) érdekeinek megóvását,

A felügyelet eljárása, intézkedései
Eljárási szabályok
124. § (1) A Felügyelet a biztosítási szerződésben érintettektől hozzá beérkezett írásos bejelentéseket köteles az érintett biztosítóhoz érdemi ügyintézésre továbbítani.
(2) A biztosító köteles a Felügyelettől továbbított írásos bejelentést harminc napon belül érdemben kivizsgálni és annak eredményéről az ügyfelet és a Felügyeletet tájékoztatni.
(3) A Felügyelet az ügy során keletkezett iratokat betekintés végett bekérheti.
58/1991. (IV. 13.) Korm. rendelet a gépjármű üzembentartójának kötelező felelősségbiztosításáról
1. § (1) A Magyar Köztársaság területén a gépjármű a közúti forgalomban csak akkor vehet részt, ha üzembentartója érvényes gépjármű-felelősségbiztosítási szerződéssel (a továbbiakban: biztosítási szerződés) rendelkezik.
(3) A biztosítási szerződés alapján az e rendeletben és a mellékletében foglaltak szerint a biztosító a gépjármű üzemeltetése során okozott kárt megtéríti...
6. § A biztosító a szerződés alapján összegszerű korlátozás nélkül köteles helytállni a károsulttal szemben.
7. § (1) A károsult kártérítési igényét a biztosítási szerződés keretei között közvetlenül a biztosítóval szemben jogosult érvényesíteni.
(3) A biztosító vagy - a 10. § keretei között - a Kártalanítási Számla a károsult követelését akkor is köteles kielégíteni, ha a károkozó üzembentartóval a biztosítási szerződés nem jött létre vagy ez megszűnt. A Kártalanítási Számla az e rendeletben foglalt feladatok ellátása érdekében pert indíthat, illetve perelhető.
Melléklet az 58/1991. (IV. 13.) Korm. rendelethez
A gépjármű-felelősségbiztosítás általános feltételei
7. § (1) A biztosítási érdek megszűnése a biztosítóval szemben csak akkor hatályos, ha a biztosítónál bemutatták a gépjármű forgalomból való kivonását tanúsító hatósági okiratot; tulajdonos (üzembentartó) változásnál bemutatják a tulajdonjogot átruházó szerződést vagy egyéb okiratot. Ezekben az esetekben a biztosító kockázatviselése a forgalomból való kivonás, illetőleg az átruházó szerződés vagy okirat keltezése napján szűnik meg. A biztosító annak a hónapnak utolsó napjáig járó díj megfizetését követelheti, amelyben kockázatviselése megszűnt.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
Vizsgálatom során megkerestem az Állami Biztosításfelügyelet elnökét a panaszolt biztosító eljárásának a kivizsgálására, illetve tájékoztatást kértem a Felügyeletnek a panasz beérkezését követő intézkedéséről.

A Felügyelet a lefolytatott vizsgálat alapján megállapította, hogy a panaszos 1999. július 30-án a tulajdonát képező VAS 003 forgalmi rendszámú gépkocsijával Sz. I. tulajdonát képező DUZ-354 forgalmirendszámú gépkocsival ütközött, amelynek kötelező felelősségbiztosítását az OTP-Garancia Biztosító Rt. kezelte.

A kártérítési eljárás során Sz. I. nem ismerte el felelősségét, mert állítása szerint a gépkocsit a károkozást megelőzően - 1999. július 23-án - eladta a Tradex Car autókereskedéssel foglalkozó Kft-nek. Ugyanekkor vásárolt egy másik gépkocsit, amelynek az árába az átadott gépkocsit beszámították. 

A biztosítótársaság felkérte a káresemény részeseit a kárbejelentő kitöltésére, illetve a Kft-t az adásvételi szerződés másolatának megküldésére. Sz. I. 1999. szeptember 2-án kelt nyilatkozatában megerősítette, hogy a gépkocsit eladta, a Kft. pedig a biztosító felhívására nem válaszolt. 

A jogalap tisztázása érdekében 1999. október 11-én a biztosító megkereste a BM Központi Adatfeldolgozó Hivatalt. A Hivatal 1999. november 11-én kelt értesítése szerint a kárt okozó gépkocsi forgalmi engedélyébe bejegyzett tulajdonos a káresemény időpontjában Sz. I. volt, aki továbbra is állította, hogy a gépkocsit eladta. A biztosító 1999. december 28-án ismételten felkérte a Kft. vezetését az adásvétel körülményeinek igazolására. A Kft. erre a felkérésre sem válaszolt.

A panaszos a késedelmes kárrendezés miatt 1999. december 14-én írásos bejelentést tett az Állami Biztosításfelügyeletnek. A bejelentést a Felügyelet 1999. december 20-án az érintett biztosító vezérigazgatójának kivizsgálásra megküldte.

A biztosító 2000. február 15-én levelében arról tájékoztatta a Felügyeletet és a bejelentőt, hogy a biztosított - a tulajdonos - tisztázatlan személye miatt jelenleg nem áll módjában kártérítést fizetni. A tulajdonos személyének megállapítása után érvényesíthető a károsult jogos igénye. Ezután került sor a szakértői vizsgálat megrendelésére.

A Felügyelet a biztosító válaszát tudomásul vette, mivel a biztosító a jogalap tisztázása érdekében a kárügyet tovább vizsgálta.

A káresemény körülményeinek és Sz. I. állításának ellenőrzése érdekében a biztosító 2000. február 21-én szakértői vizsgálat lefolytatására a CARIERE Biztosítási Kárellenőrző és Tanácsadó Kft-t kérte fel. A 2000. április 3-án kelt vizsgálati jelentés leszögezte, hogy a kárt okozó gépkocsit nem adták el, hanem bizományi értékesítésre adta át a tulajdonos az autókereskedésnek. A károkozás időpontjában a gépkocsi tulajdonosa Sz. I. volt.

A fentiek alapján a kártérítés kalkulált összegét - 338.798.-Ft-ot - 2000. április 25-én a panaszos részére átutalták.

Megkeresésemet követően a Biztosításfelügyelet felhívta a biztosító társaság figyelmét, hogy a kártérítés összegének kiutalásán túl a törvényes kamat kifizetése iránt is intézkedjen.

A biztosító a késedelmes kárrendezés okaként elsősorban a kárt okozó gépkocsi tulajdonosát és az autókereskedő Kft. megtévesztő eljárását jelölte meg. A kárrendezés során a jogalap tisztázása érdekében tett intézkedések eredményeként nyílt lehetőség a kárügy végleges lezárására.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdésének értelmében a biztosítótársaság eljárását - közvetlenül - nem vizsgálhattam, azonban az Állami Biztosításfelügyelet eljárását, intézkedéseit igen. Ebben a vonatkozásban megállapítottam, hogy Felügyelet a panaszos írásos bejelentését törvényes határidőn belül továbbította a panaszolt biztosítónak az ügy kivizsgálása végett. A biztosító valójában csak a Felügyelet megkeresését követően tette meg a szükséges intézkedéseket a kárügy érdemi elintézésére.

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos a káreseményt követően majdnem 8 hónap múlva kapta meg jogos kártérítését, a törvényes kamatot pedig csak a Felügyelet felszólítására. Megállapítottam azt is, hogy a biztosító a kárrendezés gyorsítása érdekében nem járt el kellő körültekintéssel, ezért az elhúzódó eljárásával az Alkotmányban biztosított jogbiztonsággal és tulajdonjoggal összefüggésben visszásságot okozott.

Mivel az Állami Biztosításfelügyelet is megállapította, hogy a panaszolt biztosító nem járt el kellő körültekintéssel, és intézkedett az elhúzódó eljárás miatt a kárösszeg késedelmes kifizetése után járó törvényes kamat kifizetéséről is, ezzel a panaszos ügye megnyugtatóan lezárulhatott, ezért ajánlást nem teszek.

A vizsgálatom során megállapított alkotmányos visszásságot okozó elhúzódó eljárás miatt felhívom az Állami Biztosításfelügyelet Elnökének figyelmét arra, hogy felügyeleti eljárásai és intézkedései során fokozott figyelmet fordítson a biztosítóknak a káresemény-rendezéssel kapcsolat eljárásaira.

Budapest, 2000. június21.

Gönczöl Katalin