OBH 1326/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Bakos Anita

A vizsgálat megindítása
	A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában sérelmezte, hogy az elhunyt élettársára vonatkozó egészségügyi dokumentációt nem bocsátják a rendelkezésére. 
	A panaszos élettársa 1999. augusztus 21-én balesetet szenvedett, beszállították az Országos Traumatológiai Intézetbe, ahol 1999. szeptember 24-én bekövetkezett haláláig kezelés alatt állt. A panaszos beadványában előadta, hogy élettársával 1989. áprilisától éltek együtt, ebből az élettársi kapcsolatból 4 gyermekük született. István és György 1990. május 26-án, valamint László és Sándor 1991. május 27-én. Közös háztartásukban nevelték a panaszos első házasságából származó Péter nevű fiát is.
	Amikor a panaszost a halálesetről értesítették, bement az intézetbe, ahol az élettársát kezelő főorvos azt az ígéretet tette, hogy a kezeléssel kapcsolatos valamennyi iratot és teljes dokumentációt a rendelkezésére bocsátja.  A temetés után, élve a főorvos ígéretével 1999. októberében levélben fordult a kórházhoz, amelyben kérte a fent említett dokumentáció kiadását. 
	A kórház főigazgató helyettese 1999. október 21-én kelt levelében azt a választ adta, hogy kérésének nem tudnak eleget tenni, tekintettel arra, hogy az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény /a továbbiakban Eü. tv./ 24. § (9) bekezdése és a Ptk. 685. §/c pontja értelmében a fenti egészségügyi dokumentációt csak saját részre, közeli hozzátartozó kérésére, valamint rendőrhatósági vagy bírósági kérésre áll módjukban kiadni. 
	A panaszos véleménye szerint a főigazgató helyettes által hivatkozott jogszabályok értelmében az élettárs - különös tekintettel arra, hogy a jelen esetben egy 10 éves élettársi kapcsolatról van szó, amelyben négy közös gyermek született - közeli hozzátartozónak minősül. Erre hivatkozva a panaszos ismételtem kérte a kórházat, de újra elutasításban részesült.
	Ezután a panaszos kérésére a fia, a közös háztartásban nevelt gyermek fordult a kórházhoz az elhunytra vonatkozó egészségügyi dokumentáció kiadásáért. A kérésre azt a választ kapták, hogy mindaddig, amíg hitelt érdemlően nem igazolják, hogy a gyermek valóban az elhunyt nevelt gyermeke volt, nem áll módjukban kiadni a dokumentációt. 
	A panaszos ezt követően a rendőrséghez fordult és mivel törvényszéki boncolást kért, 600 Ft. illeték lerovása ellenében rendelkezésére bocsátották a boncolási jegyzőkönyvet. de abból sajnos nem derültek ki azok a kérdések, amelyekre a panaszos élettársa halálának körülményeivel kapcsolatban kíváncsi volt. 
	A panaszos ezek után fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, segítségét kérve az egészségügyi dokumentáció rendelkezésére bocsátásával kapcsolatban. Mivel az ügyben felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog részét képező tisztességes eljáráshoz való jog, továbbá az Eü. törvényben deklarált az egészségügyi dokumentációhoz való megismeréséhez való jog sérelmének a gyanúja, az ügyben vizsgálatot indítottam. A vizsgálat során megkerestem az Országos Traumatológiai Intézet főigazgatóját és állásfoglalást kértem tőle az üggyel kapcsolatban. 

Az érintett alkotmányos jog
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog részét képező tisztességes eljáráshoz való jog

Alkalmazandó jogszabályok

Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény

3. Cím: Fogalommeghatározások
3. § r) közeli hozzátartozó: a házastárs, az egyeneságbeli rokon, az örökbe fogadott, a mostoha- és a nevelt gyermek, az örökbe fogadó, a mostoha- és a nevelőszülő, a testvér, valamint az élettárs;

Az egészségügyi dokumentáció megismerésének joga
24. § (9) A beteg életében, illetőleg halálát követően házastársa, egyeneságbeli rokona, testvére, valamint élettársa - írásos kérelme alapján - akkor is jogosult az egészségügyi adat megismerésére, ha
a) az egészségügyi adatra
aa) a házastárs, az egyeneságbeli rokon, a testvér, illetve az élettárs, valamint leszármazóik életét, egészségét befolyásoló ok feltárása, illetve
ab) az aa) pont szerinti személyek egészségügyi ellátása céljából van szükség; és
b) az egészségügyi adat más módon való megismerése, illetve az arra való következtetés nem lehetséges.
(10) A (9) bekezdés szerinti esetben csak azoknak az egészségügyi adatoknak a megismerése lehetséges, amelyek a (9) bekezdés a) pontja szerinti okkal közvetlenül összefüggésbe hozhatók. Az egészségügyi adatokra vonatkozó tájékoztatást a beteg kezelőorvosa, illetve az egészségügyi szolgáltató orvosszakmai vezetője adja meg, az orvosi tájékoztatásra vonatkozó előírásoknak megfelelően, - szükség esetén - a kérelmező kezelőorvosával való szakmai konzultáció alapján.
(11) A beteg halála esetén törvényes képviselője, közeli hozzátartozója, valamint örököse - írásos kérelme alapján - jogosult a halál okával összefüggő vagy összefüggésbe hozható, továbbá a halál bekövetkezését megelőző gyógykezeléssel kapcsolatos egészségügyi adatokat megismerni, az egészségügyi dokumentációba betekinteni, valamint azokról - saját költségére - másolatot kapni.
(12) Az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezelésének és védelmének részletes szabályait külön törvény állapítja meg.
[...]
136. § (1) A beteg vizsgálatával és gyógykezelésével kapcsolatos adatokat az egészségügyi dokumentáció tartalmazza. Az egészségügyi dokumentációt úgy kell vezetni, hogy az a valóságnak megfelelően tükrözze az ellátás folyamatát.
(2) Az egészségügyi dokumentációban fel kell tüntetni
a) a beteg személyazonosító adatait,
b) cselekvőképes beteg esetén az értesítendő személy, kiskorú, illetve gondnokság alatt álló beteg esetében a törvényes képviselő nevét, lakcímét, elérhetőségét,
c) a kórelőzményt, a kórtörténetet,
d) az első vizsgálat eredményét,
e) a diagnózist és a gyógykezelési tervet megalapozó vizsgálati eredményeket, a vizsgálatok elvégzésének időpontját,
f) az ellátást indokoló betegség megnevezését, a kialakulásának alapjául szolgáló betegséget, a kísérőbetegségeket és szövődményeket,
g) egyéb, az ellátást közvetlenül nem indokoló betegség, illetve a kockázati tényezők megnevezését,
h) az elvégzett beavatkozások idejét és azok eredményét,
i) a gyógyszeres és egyéb terápiát, annak eredményét,
j) a beteg gyógyszer-túlérzékenységére vonatkozó adatokat,
k) a bejegyzést tévő egészségügyi dolgozó nevét és a bejegyzés időpontját,
l) a betegnek, illetőleg tájékoztatásra jogosult más személynek nyújtott tájékoztatás tartalmának rögzítését,
m) a beleegyezés [15. § (3) bekezdés], illetve visszautasítás (20-23. §) tényét, valamint ezek időpontját,
n) minden olyan egyéb adatot és tényt, amely a beteg gyógyulására befolyással lehet.
(3) Az egészségügyi dokumentáció részeként meg kell őrizni:
a) az egyes vizsgálatokról készült leleteket,
b) a gyógykezelés és a konzílium során keletkezett iratokat,
c) az ápolási dokumentációt,
d) a képalkotó diagnosztikus eljárások felvételeit, valamint
e) a beteg testéből kivett szövetmintákat.
137. § Több résztevékenységből álló, összefüggő ellátási folyamat végén vagy fekvőbeteg-gyógyintézeti ellátást követően írásbeli összefoglaló jelentést (zárójelentést) kell készíteni, és - a 14. § (1) bekezdésében foglalt eset kivételével - azt a betegnek át kell adni.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény
685. § b) közeli hozzátartozók: a házastárs, az egyeneságbeli rokon, az örökbefogadott, a mostoha- és neveltgyermek, az örökbefogadó-, a mostoha- és a nevelőszülő, valamint a testvér; hozzátartozó továbbá: az élettárs, az egyeneságbeli rokon házastársa, a jegyes, a házastárs egyeneságbeli rokona és testvére, valamint a testvér házastársa;

Az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezeléséről és védelméről szóló 1997. évi XLVII. törvény
7. § (1) Az adatkezelő - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel -, továbbá az adatfeldolgozó az orvosi titkot köteles megtartani.
(2) Az adatkezelő mentesül a titoktartási kötelezettség alól, ha
a) az egészségügyi és személyazonosító adat továbbítására az érintett, illetve törvényes képviselője írásban hozzájárult, az abban foglalt korlátozásokon belül, valamint
b) az egészségügyi és személyazonosító adat továbbítása törvény előírásai szerint kötelező.
(3) Az érintett (törvényes képviselője) jogosult tájékoztatást kapni a gyógykezeléssel összefüggésben történő adatkezelésről, a rá vonatkozó egészségügyi és személyazonosító adatokat megismerheti, az orvosi dokumentációba betekinthet, valamint azokról - saját költségére - másolatot kaphat.
(4) A (3) bekezdés szerinti jog
a) az érintett ellátásának időtartama alatt az általa írásban felhatalmazott személyt,
b) az érintett ellátásának befejezését követően az általa teljes bizonyító erejű magánokiratban felhatalmazott személyt
illeti meg.
(5) A beteg életében, illetőleg halálát követően az érintett házastársa, egyeneságbeli rokona, testvére, valamint élettársa - írásbeli kérelme alapján - akkor is jogosult a (3) bekezdés szerinti jog gyakorlására, ha
a) az egészségügyi adatra
aa) a házastárs, az egyeneságbeli rokon, a testvér, illetve az élettárs, valamint leszármazóik életét, egészségét befolyásoló ok feltárása, illetve
ab) az aa) pont szerinti személyek egészségügyi ellátása céljából
van szükség, és
b) az egészségügyi adat más módon való megismerése, illetve az arra való következtetés nem lehetséges.
(6) Az (5) bekezdés szerinti esetben csak azoknak az egészségügyi adatoknak a megismerése lehetséges, amelyek az (5) bekezdés a) pontja szerinti okkal közvetlenül összefüggésbe hozhatóak.
(7) Az érintett halála esetén törvényes képviselője, közeli hozzátartozója, valamint örököse - írásos kérelme alapján - jogosult a halál okával összefüggő vagy összefüggésbe hozható, továbbá a halál bekövetkezését megelőző gyógykezeléssel kapcsolatos egészségügyi adatokat megismerni, az orvosi dokumentációba betekinteni, valamint azokról - saját költségére - másolatot kapni.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai

1. Az Országos Traumatológiai Intézet főigazgató főorvosának állásfoglalása
	Az Országos Traumatológiai Intézet főigazgató főorvosa 2000. április 17-én kelt válaszlevelében ismertette az üggyel kapcsolatos állásfoglalását. A főorvos kifejtette, hogy Intézetük az 1997. évi CLIV törvény 24. § (9) bekezdése alapján járt el akkor, amikor a panaszos írásban kérte elhunyt élettársa orvosi dokumentációjának kiadását. A hivatkozott jogszabályhely szerint a beteg halála esetén a gyógykezeléssel kapcsolatos egészségügyi adatokat megismerni a beteg törvényes képviselője, közeli hozzátartozója, valamint örököse jogosult. Tekintettel a Ptk. 685. § c. pontjára az élettárs nem közeli hozzátartozó, így nem volt jogosult az orvosi dokumentáció átvételére. Valószínűleg ez, az egyébként méltánytalan állapot helyreigazítása végett módosították a fent hivatkozott egészségügyi törvényt, amely már a panaszos levele keltének időpontjában - 1999. október 14. - hatályban volt, és ily módon a fent hivatkozott jogszabályhelynek nem a (9), hanem a (11) bekezdésére kellett volna hivatkozni. 
	A fentiekkel ellentétben az elhunyt beteg nevelt gyermekének ugyanazon jogszabályi előírásokból eredően joga van a nevelőapja orvosi dokumentációjának megismeréséhez. Ennek érdekében a nevelt gyermek 1999. november 12-én levelet írt Intézetüknek. A főigazgató helyettes 1999. november 18-án kelt válaszlevelében kérte, hogy hitelt érdemlően igazolja, hogy ő az elhunyt nevelt gyermeke. Ezt követően nem lett volna akadálya az orvosi dokumentáció kiadásának. Erre a levélre semmilyen válasz nem érkezett. 
	A főigazgató úgy foglalt állást, hogy az Országos Traumatológiai Intézet eljárásával semminemű jogszabályt nem sértett, mindössze azt akarta elkerülni, hogy újabb személyiségi jogi sérelem miatti eljárásban kelljen magyarázkodnia az egészségügyi dokumentáció jogosultatlan kiadása miatt. 

2. A vizsgálat megállapításai
	Az egészségügyi törvény 24. § (11) bekezdése kimondja, hogy [a] beteg halála esetén törvényes képviselője, közeli hozzátartozója, valamint örököse - írásos kérelme alapján - jogosult a halál okával összefüggő vagy összefüggésbe hozható, továbbá a halál bekövetkezését megelőző gyógykezeléssel kapcsolatos egészségügyi adatokat megismerni, az egészségügyi dokumentációba betekinteni, valamint azokról - saját költségére - másolatot kapni.
	A közeli hozzátartozó fogalma valóban a Ptk.-ban szabályozva, de az egészségügyi törvény 3. § r) pontjában különös szabályokat állapít meg arra, hogy az egészségügyi törvény értelmezésénél kiket kell közeli hozzátartozó alatt érteni: a házastárs, az egyeneságbeli rokon, az örökbe fogadott, a mostoha- és a nevelt gyermek, az örökbe fogadó, a mostoha- és a nevelőszülő, a testvér, valamint az élettárs. A jogértelmezés egyik alapelve, hogy a speciális szabályok - jelen esetben az egészségügyi törvény közeli hozzátartozó fogalommeghatározása - elsőbbséget élveznek az általános - jelen esetben a Ptk. - szabályaival szemben, ezért az egészségügyi dokumentáció kiadása iránti kérelmek elbírálásánál az egészségügyi törvény által meghatározott közeli hozzátartozókat kell érteni. Ennek alapján az elhunytra vonatkozó egészségügyi dokumentáció megismerésére és azokról saját költségén másolat készítésére - írásos kérelme alapján - az élettárs is jogosult. 
	A vizsgálat a fentiek alapján megállapította, hogy a kórház helytelenül értelmezte az egészségügyi törvényt, így az egészségügyi dokumentáció kiadásának megtagadása a panaszos az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog részét képező tisztességes eljáráshoz való jogával, továbbá az egészségügyi törvényben deklarált egészségügyi dokumentáció megismeréséhez való jogával összefüggő sérelmet okozott. Ezért ajánlással fordulok az Országos Traumatológiai Intézet főigazgató főorvosához, hogy haladéktalanul intézkedjen az elhunytra vonatkozó egészségügyi dokumentáció kiadásáról a panaszos részére.

Budapest, 2000. május 8.

Dr. Polt Péter