OBH 1277/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: Rendőrség eljárása

Az eljárás megindulása:
Panaszos hivatalomhoz intézett levelében a következőket írta le:
Fia pszichiátriai betegségben szenved, akinek azonban a konkrét betegségét még nem tudták megállapítani. Gyermeke betegsége miatt a Kiskunhalasi Pszichiátriai és Fogyatékos Betegek Otthonában tartózkodott, ahol 1996. október 22-én a hímvesszőjét megvágták. A panaszos fiának sérülését ellátó urológus bejelentést tett a Kiskunhalasi Rendőrkapitányságon, amely az ügyben a bejelentést követően helyszíni vizsgálatot tartott. A Kiskunhalasi Rendőrkapitányság   eljárását két hét után határozathozatal nélkül megszüntette. A panaszost a történtekről nem értesítették, csak a legközelebbi látogatás alkalmával szerzett tudomást fia sérüléséről.

A megállapított tényállás:
	A Kishunhalasi Pszichiátriai Otthon éjszakás ápolója vette észre, hogy panaszos fiának a pizsamanadrágja véres. Az ápoló a sérülés észlelése után azonnal intézkedett panaszos fiának kórházba szállításáról. A sérülést ellátó orvos bejelentést tett a Kiskunhalasi Rendőrkapitányságon. A panaszos fia elkövetőként az egyik ápolót jelölte meg. A bejelentést követően az eljáró rendőrhadnagy helyszíni vizsgálatot végzett a Pszichiátriai Otthonban, melynek keretében meghallgatta az éjszakás ápolókat. Az eljáró rendőr a tényállás felderítése érdekében meghallgatta a panaszos fia által elkövetőként megjelölt ápolót, továbbá a panaszost és annak leányát is. A meghallgatások nem vezettek eredményre, így a rendőrség a sérülés keletkezésének tekintetében sem az önkezűséget, sem az idegenkezűséget kizárni nem tudta. Miután bűncselekmény elkövetésére vonatkozóan gyanút megalapozó bizonyíték nem került elő, az ügyben keletkezett iratokat intézkedés nélkül irattárba helyezték, az eljárás megszüntetéséről, lezárásáról határozatot nem hoztak.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

•	2. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I .tv.:
12. § (1) Büntetőeljárást csak az e törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel.
121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.
123. § (1) Magánindítványra büntethető bűncselekmény miatt csak a jogosult feljelentése alapján indítható büntető eljárás. A magánindítvány előterjesztésére jogosultnak minden olyan nyilatkozatát, amely szerint az elkövető büntetőjogi felelősségre vonását kívánja, magánindítványnak kell tekinteni.
(2) A magánindítvány előterjesztésére jogosult nyilatkozatát be kell szerezni, ha az eljárás megindulását követően derül ki, hogy a cselekmény csak magánindítványra büntethető.
(3) A magánindítványt attól a naptól számított 30 napon belül kell előterjeszteni, amelyen a magánindítványra jogosult a bűncselekmény elkövetőjének kilétéről tudomást szerzett. A (2) bekezdés esetén ezt a határidőt attól a naptól kell számítani, amelyen a magánindítványra jogosult a hatóság felhívásáról tudomást szerzett. A meghalt sértett hozzátartozója a még nyitva álló idő alatt terjesztheti elő a magánindítványt.
(4) A magánindítvány előterjesztésére nyitva álló határidő elmulasztása miatt igazolásnak nincs helye.
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,
b) a büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
c) a feljelentett cselekményt már jogerősen elbírálták.

•	3. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv.:
2.§ (6) Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.
3. § (1) A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

•	4. A rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. tv.:
2. § (1) A Rendőrség védelmet nyújt az életet, a testi épséget, a vagyonbiztonságot közvetlenül fenyegető vagy sértő cselekménnyel szemben, felvilágosítást és segítséget ad a rászorulónak. A Rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait.
92. § (1) Az e törvényben szabályozott rendőri intézkedések, illetve a kényszerítő eszközök alkalmazása miatti jogorvoslatra a büntetőeljárás, az államigazgatási eljárás és a szabálysértési eljárás szabályai az irányadók.
(2) A Rendőrség által lefolytatott államigazgatási vagy szabálysértési eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedés elleni panaszt az ügy érdemében hozott, vagy az eljárást megszüntető határozat elleni jogorvoslati kérelemben kell előterjeszteni.

A vizsgálat megállapításai:
	A bejelentés alapján tett rendőri intézkedések, meghallgatások tehát nem zárták ki bűncselekmény elkövetésének a lehetőségét. Miután azonban a bűncselekmény gyanúját megalapozó bizonyíték a sérülés bekövetkeztétől számított két hét elteltével sem került elő és újabb bizonyítékok felderítésére nem volt kilátás, az iratokat irattárba helyezték, ezzel az eljárást befejezettnek tekintették. A rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 2. § -a szerint a rendőrség eljárására, az alkalmazott intézkedések jellegének megfelelően, a büntetőeljárás, a szabálysértési eljárás vagy az államigazgatási eljárás szabályait kell alkalmazni. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. tv. 12. §-a kimondja, hogy büntetőeljárást csak bűncselekmény alapos gyanúja esetén lehet indítani. Tekintettel arra, hogy az alapos gyanú az eljárás során hiányzott, büntetőeljárás megindításának nem volt helye. A bejelentés kiegészítése érdekében megkezdett rendőrségi eljárást azonban az Áe. szabályai szerint kellett volna lefolytatni. Az Áe. 42. §-a kötelezi az eljáró hatóságokat, hogy mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hozzanak. A panaszos a rendőri intézkedésekkel, azok elmulasztásával kapcsolatban panaszt - a rendőrségről szóló törvény 92. § -a szerint - az ügy érdemében hozott vagy az eljárást megszüntető határozat elleni jogorvoslati kérelemben terjeszthetett volna elő, mivel azonban az ügyben ilyen határozat - az Áe. vonatkozó rendelkezését megsértve - nem született, a panaszos jogorvoslati jogával nem élhetett. Mindezek alapján megállapítom, hogy a Kiskunhalasi Rendőrkapitányság a megkezdett államigazgatási eljárást lezáró határozat meghozatalának elmulasztásával az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Az általános számra iktatott, és határozathozatal nélkül irattárba helyezett rendőrségi ügyek helytelen gyakorlatával kapcsolatban OBH 1111/1999 számon már tettem ajánlást az országos rendőrfőkapitánynak, aki ajánlásomat el is fogadta, így erre vonatkozóan újabb ajánlást nem teszek. Ami az egyedi ügyet illeti, az idő múlása miatt - panaszos négy év elteltével fordult csak hivatalomhoz - a jogsérelem orvoslására már nincs lehetőség.

Budapest, 2000. augusztus 28.

Gönczöl Katalin