OBH 1212/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Gróf Aranka

Az eljárás megindítása
	A panaszos beadványában sérelmezte folyamatos fogvatartását, a büntetés-végrehajtás keretén belüli egészségügyi ellátását, a szükséges gyógykezelések elmaradását. Kifogásolta az elmeorvos szakértői vizsgálatok törvényességét, a hamis vádak alapján történt elmebeteggé nyilvánítását.
	Az ombudsmantól ügyének törvényes felülvizsgálatát, gyógyíthatatlan betegségére tekintettel pedig kényszergyógyításának azonnali megszüntetését kérte.

Érintett alkotmányos jogok
- a legmagasabb szintű testi egészséghez fűződő jog [Alkotmány 70/D. § (1) bekezdés]
- a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való jog [Alkotmány 2. § (1) bekezdés]

Alkalmazott jogszabályok

1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
373. § (2) A bíróság a kényszergyógykezelés megkezdésétől számított egy év eltelte előtt, a kényszergyógykezelés szükségességét hivatalból felülvizsgálja.
Ha a kényszergyógykezelést nem szünteti meg, a felülvizsgálatot évenként megismétli.
(3) A kényszergyógykezelés felülvizsgálatának helye van az ügyész indítványára a kényszergyógykezelés alatt állónak, házastársának, törvényes képviselőjének, vagy a védőnek a kérelmére, továbbá a kényszergyógykezelést végrehajtó intézet vezetőjének előterjesztésére is. A bíróság a kényszergyógykezelésnek kérelemre való felülvizsgálatát mellőzheti, ha erre hat hónapon belül már sor került.
(4) A felülvizsgálat előtt orvos szakértői véleményt kell beszerezni.
(5) A kényszergyógykezelés felülvizsgálatáról hozott végzés ellen a kényszergyógykezelés alatt álló házastársa és törvényes képviselője is fellebbezhet.

9/1979. (VI.30.) IM rendelet a kényszergyógykezelés és az ideiglenes kényszergyógykezelés végrehajtásáról
3. § (1) A betegnek az Intézetbe történt befogadása napjától számított egy év eltelte előtt négy hónappal az Intézet vezető főorvosa a beteg állapotára vonatkozó részletes kórrajzkivonatot megküldi a kényszergyógykezelés felülvizsgálatára illetékes bíróságnak [Be. 373. § (1) bek.]. Ezt az eljárást évente mindaddig meg kell ismételni, amíg a bíróság a kényszergyógykezelést meg nem szünteti.
(2) Ha a kényszergyógykezelést ideiglenes kényszergyógykezelés előzte meg, az (1) bekezdésben meghatározott egy évi időtartamot az ideiglenes kényszergyógykezelés megkezdésétől kell számítani, feltéve, hogy annak végrehajtását időközben nem szakították meg. Ilyen esetben a kórrajzot legkorábban a kényszergyógykezelést elrendelő ítélet jogerőre emelkedésétől számított hat hónap elteltével kell a bíróságnak megküldeni.
(3) Az Intézet vezető főorvosa - az (1)-(2) bekezdésben meghatározott időpontokon kívül - haladéktalanul előterjesztést tesz a bíróságnak a kényszergyógykezelés megszüntetésére, ha a beteg állapotára tekintettel nem kell tartani attól, hogy újabb olyan cselekményt követ el, amely miatt kényszergyógykezelés rendelhető el.
(4) Ha a bíróság a kényszergyógykezelést megszüntette, de a beteg további gyógykezelésére van szükség, az Intézet a beteg elbocsátása előtt értesíti a lakóhelye szerint illetékes pszichiátriai-gondozó intézetet, és szükség esetén a beteget a pszichiátriai-gondozó intézetbe szállíttatja.
4. § (1) A beteg
a) köteles az Intézet rendjét megtartani,
b) hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és az Intézet által engedélyezett személyekkel levelezhet,
c) látogatót hetenként fogadhat,
d) csomagot hetenként kaphat,
e) intézeti formaruhát visel.
(2) A betegnek hatóság előtti megjelenéséről az Intézet vezető főorvosa dönt.
(3) Ha a beteg más jellegű betegségének gyógykezelésére az Intézetben nincs lehetőség, őt ebből a célból más kórházba kell szállítani. A beteg megfelelő felügyeletét ebben az esetben is biztosítani kell.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról
36. § (1) Az elítélt jogosult
a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra;
47. § (2) Az elítélt egészségének védelmére és egészségügyi ellátására az egészségügyi jogszabályok az irányadók, a gyógyszerellátás térítés nélkül illeti meg.

5/19998. (III.6.) IM. rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról
1. § (3) A büntetések és intézkedések végrehajtása során a fogvatartott egészségi állapotának megfelelő gyógyító-megelőző ellátását elsősorban a fogvatartó bv. intézet, illetve a Büntetés-végrehajtás Központi Kórháza (a továbbiakban: Központi Kórház), annak a Nagyfai Országos Büntetés-végrehajtási Intézetben működő Krónikus Utókezelő Részlege (a továbbiakban: Utókezelő Részleg), valamint az Igazságügyi Megfigyelő és Elmegyógyító Intézet (a továbbiakban: IMEI) biztosítja, és a fogvatartott ezt az ellátást köteles igénybe venni.
(5) Amennyiben a fogvatartott megfelelő egészségügyi ellátása a büntetés-végrehajtási szervezet keretein belül nem lehetséges, a bv. intézet orvosa (a továbbiakban: bv. orvos) vagy a büntetés-végrehajtási szervezet kezelésében lévő egészségügyi intézete (a továbbiakban: bv. egészségügyi intézet) gondoskodik arról, hogy a fogvatartott nem a büntetés-végrehajtási szervezet kezelésében lévő egészségügyi intézményben (a továbbiakban: egészségügyi intézmény) részesüljön a megfelelő ellátásban.
4. § (1) A fogvatartottat a bv. orvos köteles felvilágosítani az egészségi állapotáról, tájékoztatást adni a tervezett orvosi beavatkozások szükségességéről, kockázatáról, valamint arról, hogy a szükségesnek ítélt vizsgálat vagy beavatkozás elmaradása milyen következményekkel járhat az egészségi állapotára nézve.
(3) A fogvatartott egészségügyi ellátása visszautasításával kapcsolatos önrendelkezési joga - a saját és a közösség egészségének védelme érdekében -
a) veszélyeztető, illetve közvetlen veszélyeztető állapot fennállása esetén,
b) életveszélyes állapot, valamint várhatóan maradandó egészségkárosodás elhárítása miatt,
c) közegészségügyi-járványügyi érdekből,
d) törvényben meghatározott esetekben
korlátozható.
(4) A műtétre és a műtétnek minősülő vizsgálati (invazív) eljárásra az egészségügyi jogszabályok rendelkezései az irányadók.
19. § A büntetés egészségügyi okból történő félbeszakítására vagy kegyelemre irányuló kérelmet (javaslatot) a bv. orvos, illetve az illetékes egészségügyi intézet kijelölt orvosa írásban véleményezi.

A vizsgálat megállapításai
	1.  A büntetés-végrehajtás országos parancsnoksága egészségügyi főosztályának vezetője (a továbbiakban főosztályvezető) arról tájékoztatott, hogy a panaszost 1994. december 5-én az Igazságügyi Megfigyelő és Elmegyógyító Intézet (a továbbiakban: IMEI) elmeállapotának megfigyelése céljából befogadta. 1995. január 23-án a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság a panaszos ideiglenes kényszergyógykezelését rendelte el, melynek időtartamát a Legfelsőbb Bíróság további hat hónappal meghosszabbította, majd 1996. február 21-én kelt jogerős végzésében kényszergyógykezelését rendelte el.
	Az előzőekben foglaltak alapján a panaszos jogtalan fogvatartásának kérdése fel sem merülhet. Kényszergyógykezelését a fenti bíróság 2000. január 12-én meghosszabbította.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 29. § (1) bekezdés f) pontja nem ad lehetőséget számomra a bírósági eljárás és döntés felülvizsgálatára, ezért a panasz ezen részével hatáskör hiányában nem foglalkoztam. A bíróság által felkért igazságügyi orvosszakértő tevékenységének vizsgálatára, véleményének felülbírálására sincs jogszabályi felhatalmazásom. 

	2.  A főosztályvezető tájékoztatása szerint az IMEI egészségügyi szolgálata - a betegek kényszergyógykezelésére vonatkozó jogszabályi előírásoknak folyamatosan eleget tett, illetve tesz.
	A panaszos üldöztetéses téveszmékkel jellemzett hasadásos elmezavarban szenved, mely évtizedekkel korábban elszenvedett fejsérülésére épülő személyiségtorzuláshoz társult. A komplex gyógykezelésében a gyógyszeres terápia is hangsúlyt kap, az esetében alkalmazott injekciós és tablettás készítmény a pszichiátriai gyakorlatban már régóta használatos, bármely gyógyszer vagy gyógymód kísérleti alkalmazása szóba sem jöhet. 
	A panaszos jelenlegi állapotát üldöztetéses ötletbetörések, időszakos querulátoros magatartás, testi betegségtartalmak jellemzik. Már az IMEI-be történt befogadásakor állította, hogy bélrákja van, melyet csak Németországban tudnak kezelni.
	Gyomor és bélpanaszai csaknem egy évtizedre nyúlnak vissza, 1992-ben nyombélfekélyét diagnosztizálták.
	A főosztályvezető arról is tájékoztatott, hogy a panaszos téves-eszmerendszerének egyik markáns eleme a testi betegségtartalom. A panaszok hátterében esetlegesen megbújó organikus elváltozás kizárása érdekében a panaszos - IMEI-ben való tartózkodása óta - több alkalommal részesült belgyógyászati kivizsgálásban is.
	A kórisme krónikus aktivitást mutató nyombélfekély, túlérzékeny vastagbél tünetegyüttes volt. Tumoros elváltozást a legutóbbi - 2000. áprilisában végzett - hasi ultrahang-vizsgálat és CT lelet sem igazolt. Az intézet pszichiátriai betegként is biztosítja számára az egészségi állapota által indokolt megfelelő, folyamatos és megkülönböztetés nélküli ellátást.
	Mindezek ellenére a panaszos - a büntetés-végrehajtás központi kórházába történő - ismételt beutalására intézkedtek.
	A főosztályvezető tájékoztatója tartalmazza azt is, hogy a panaszos intézeten belüli bántalmazásáról nincs tudomásuk. Előfordult azonban, hogy a panaszos az injekció beadásakor agresszívvé vált és a személyi állománynak támadt. Megfékezésére szükség volt, mivel meggyőzése nem járt eredménnyel.
	A főosztályvezető a panaszos beadványával kapcsolatban végül úgy foglalt állást, hogy a panaszos egészségügyi ellátását, kényszergyógyítását a büntetés-végrehajtás keretein belül megfelelően biztosították, és folyamatosan biztosítják. A büntetés-végrehajtás egészségügyi szolgálata mulasztást nem követett el. 

	Az országos parancsnokság főosztályvezetőjének válaszát elfogadtam. Megállapítottam, hogy az orvosi szakkérdésekben való állásfoglalás nem tartozik az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladatkörébe. Nem áll jogában és módjában az sem, hogy a panaszos egészségi állapotát figyelemmel kísérő orvost vizsgálat, gyógykezelés elvégzésére, gyógyszer biztosítására utasítsa, szakmai tevékenységében bármilyen módon befolyásolja.
	Előzőekre tekintettel az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvényben megjelölt és az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A vizsgálatot befejeztem, ajánlást nem teszek.

Budapest, 2000. július 28.

Gönczöl Katalin