OBH 1210/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Kunné dr.Simonyi Anna

Az eljárás megindítása
	A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában a lakóházának földszintjén elhelyezett transzformátor állomás zajos működését és az ELMŰ, véleménye szerint nem megfelelő intézkedéseit sérelmezte.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert több, alkotmányos joggal összefüggésben merült fel visszásság gyanúja.

Az érintett alkotmányos jog
•	A Magyar Alkotmány 13. § (1) bekezdése biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
•	A Magyar Alkotmány 70/D. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A megállapított tényállás
	A panaszos lakóházának alagsorában már annak építése idején helyezték el a panasz tárgyát képező transzformátort. A transzformátor zajos működése miatt többször kért a panaszos intézkedést, legutóbb 1999-ben. Az üzembentartó 1996-ban zajmérést végeztetett. Ennek eredménye szerint, miután a panaszos jelzésére rezgéscsillapítókat helyeztek el a trafó és az aljzat közé, illetve a födém hő-és hangszigetelését is elvégezték, a zajszint a szabványos határértékek alatt van. A panaszos 1998-ban most már a helyi polgármesterhez, ismételten bejelentéssel élt a transzformátor zajos működése miatt, ekkor már annak sugárzásával kapcsolatban is aggályainak adott hangot. A kerületi polgármester válaszában rámutatott arra, hogy a transzformátor helyiségből a közvilágítási elosztó részt az ELMŰ korszerűsítette, azt zaj- és hőszigeteléssel ellátta, így a zaj a megengedett határérték alá csökkent. A panaszban említett ún. "elektromágneses sugárzás" a transzformátorok környezetében valóban érzékelhető, de ezzel a problémával nem a polgármesteri hivatalok, hanem országosan szakintézmények foglalkoznak. A polgármester rámutatott arra, hogy nincs megállapítva egészségügyi határérték és olyan rendelkezés, amely alapján a hivatal intézkedni tudna.

A vizsgálat megállapításai
	Eljárásom során tájékoztatást kértem a Budapesti ELMŰ vezérigazgatójától. A válaszból megállapítottam, hogy a panasz jogossága és a "Fogyasztó megnyugtatására" folyó év júliusában, egyeztetett időpontban ismételten vizsgálatot tartottak a panaszos lakásában és a transzformátor állomás helyén. A vizsgálat során megállapította, hogy az elvégzett zajcsökkentő intézkedések alapján a mért hangnyomás (24,7 dB(A) jóval kisebb volt a nappalra megengedett értéknél és 5 dB-lel kisebb az éjszakára előírt szigorúbb határértéknél is. A zajterhelés időbeli változása a transzformátor belső hibája miatt is előfordulhatna (vasmag-, tekercs lazulás), ezért szintén végeztek méréseket. A vizsgálat megállapítása szerint a transzformátor megfelelő műszaki állapotú volt. A rendelkezésemre álló adatokból azt állapítottam meg, hogy az ELMŰ minden a panaszos által tett bejelentést kivizsgált, szükség esetén a felmerült hibákat kijavította. A vizsgálat alkotmányos jogokkal kapcsolatban felmerült gyanú nem igazolódott be, ezért az ELMŰ intézkedéseit sérelmező panaszt elutasítom.
A panaszos - aki a szóban forgó házban a transzformátor fölött lakik - attól tart, hogy az elektromágneses sugárzás veszélyeztetheti az ott lakók egészségét.
Az OKK-OSSKI 1998. december 12-én délelőtt sugárvédelmi méréseket végzett a lakóház földszinti, a panaszos tulajdonában álló lakásában. A mérések értékelésénél - magyar szabvány hiányában - az IRPA/INIRC nemzetközi ajánlás védelmi értékeit vették figyelembe.
A mérési eredmények szerint a vizsgált helyiségekben a mért mágneses tér értékek alatta maradtak a nemzetközi ajánlásban a lakosságra megengedett sugárvédelmi határértéknek. A nappaliban, a bárpultnál, illetve a hálószobában az ágynál mérhető magasabb érték, de még az is határérték alatti volt. A mérés nem a csúcsterhelés idején történt, de az eddigi mérési tapasztalatok szerint az esti csúcsban sem éri el a mágneses tér értéke a lakosságra megengedett határértéket.
Megállapítottam, hogy az OKK-OSSKI a sugárvédelmi méréseket elvégezte, a kapott eredmények megnyugtatóak, határérték túllépést nem észleltek, ezért a vizsgálattal érintett alkotmányos jog sérelme nem valósult meg.
Korábban egy hasonló tárgyú panasz (OBH 6541/1996.) vizsgálata során megállapítottam, hogy "súlyosan veszélyezteti az egészséges környezethez, valamint a legmagasabb szintű egészséghez való jogot és ezáltal a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okoz, hogy a különböző káros sugárzások határértékei nincsenek jogszabályban rögzítve." Az 1998. május 4-én kelt jelentésemben felkértem az akkori népjóléti minisztert, hogy "a környezetvédelmi és területfejlesztési miniszterrel egyetértésben - figyelemmel a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény vonatkozó rendelkezéseire - intézkedjen a megfelelő határértékek jogszabályban történő megállapításáról."
Egy másik ügyben (OBH 387/2000. sz.) szintén felmerült a hazai szabvány hiánya. Mivel az OBH 6541/1996. számú ügyben már tettem kezdeményezést, az OBH 387/2000. számú  ügyben újabb indítványt nem tettem, de felhívtam az Egészségügyi Miniszter figyelmét a magyar sugárvédelmi szabvány hiányára. Az egészségügyi miniszter arról tájékoztatott, hogy az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (2) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján a határértékeket rendeletben kívánják szabályozni. A jogszabály már készül, remélhetőleg ez év végéig kiadják.
Fentiek miatt a mostani ügyben sem teszek ajánlást, de felkérem az egészségügyi minisztert, hogy amennyiben a jogszabály kiadására ebben az évben nem kerül sor, annak okáról tájékoztatni szíveskedjen.

Budapest, 2000. október 11.

Gönczöl Katalin