OBH 1180/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László                                                                                                    

Az eljárás megindítása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert egy autóbusz elütötte és a baleset ügyében a Fonyódi Rendőrkapitányság az ő felelősségét állapította meg. Sérelmezte, hogy a feljelentésére választ nem kapott, az ügyről nem tájékoztatták, állítása szerint a helyszínelő rendőr feladatát szakszerűtlenül látta el, a busz vezetőjének véralkohol-vizsgálatára sem intézkedett. A panaszos nem értett egyet az utólagos helyszíneléssel és a műszaki szakértői vélemény megállapításaival sem, kifogásolta, hogy több mint egy hónap után, a kórházban hallgatták meg. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
187. § (1) Aki a közúti közlekedés szabályainak megszegésével másnak vagy másoknak gondatlanságból súlyos testi sértést okoz, vétséget követ el, és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
(2) A büntetés
a) három évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekmény maradandó fogyatékosságot, súlyos egészségromlást vagy tömegszerencsétlenséget okoz.

Megállapított tényállás:
	A panaszost 1999. május 27-én kb. 23,00 h-kor Pusztakovácsi belterületén a BRS-115 frsz-u, IKARUS 211 típusú személyszállító autóbusz elütötte. A baleset következtében másfél hónapig kórházi kezelés alatt állt, bal lábszárán csonkolásos beavatkozást végeztek. 
	A Fonyódi Rendőrkapitányság Közlekedésrendészeti Osztályának szemlebizottsága a baleset éjszakáján részletes helyszíni szemlét tartott. Másnap elrendelték a nyomozást a Btk. 187. § (1) bekezdésébe ütköző közúti baleset okozása vétségének alapos gyanúja miatt. A helyszíni nyomok és egy érdektelen szemtanú vallomása alapján megállapították, hogy a panaszos ittas állapotban, sötét ruházatban az úttesten feküdt és a busz jobb oldali kerekeivel áthajtott a lábán. A helyszínelő rendőr az autóbusz vezetőjével szemben - két hatósági tanú jelenlétében - alkoholszondás ellenőrzést alkalmazott. Az ellenőrzést a közlekedési balesetek és a közlekedés körében elkövetett bűncselekmények esetén követendő rendőri eljárásról szóló 3/1998. ORFK Utasítás szabályai szerint végezték el. A cselekmény időpontjában az autóbuszvezető szervezetében alkohol nem volt, ezért véralkohol-vizsgálatra nem volt szükség. A panaszos szervezetében az orvosszakértői vélemény 2,06-2,23 g/l alkoholkoncentrációt állapított meg. 
	A panaszos későbbi tanúvallomása szerint a baleset napján semmit nem evett, de este 22 óráig 15-18 kisfröccsöt fogyasztott. Kivilágítatlan kerékpárját az útpadkán tolva, az úttest jobb oldalán haladt. A baleset körülményeire nem emlékezett.  
	A panaszos 1999. június 9-én feljelentést tett az autóbusz üzemeltetője ellen. Feljelentését a folyamatban lévő nyomozás irataihoz csatolták.
	A Fonyódi Rendőrkapitányság megállapította, hogy a baleset oka a sértett magatartása volt. A közlekedési baleset miatt folytatott nyomozást 799/1999. bü. számú, 1999. augusztus 31-én kelt határozatával a Be. 139. § (1) bekezdés a) pontja alapján - mivel a cselekmény nem bűncselekmény - megszüntették. 
	A panaszos a nyomozást megszüntető határozat ellen a Somogy Megyei Főügyészséghez panaszt jelentett be. Kifogásolta a nyomozás lefolytatásának módját, a szakértők és a nyomozóhatóság megállapításait. A panaszt a megyei főügyészség Közl. 1.1756/1999/3-1. számú határozatával, 1999. szeptember 30-án elutasította. Megállapították, hogy a nyomozó hatóság megalapozottan szüntette meg az eljárást, a határozat megváltoztatására törvényes alapot nem találtak. Az ügyészségi határozat indoklása részletes magyarázatot adott a panaszos által vitatott kérdésekre.

A vizsgálat megállapításai:
	A vizsgálat érdekében a Somogy megyei Rendőrkapitányság vezetőjétől beszereztem a panaszos ügyében keletkezett iratokat. A megküldött iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A nyomozó hatóság a közlekedési baleset körülményeit a büntetőeljárásról szóló 1973. évi törvény és az ORFK 3/1998. számú utasítása betartásával vizsgálta, a szükséges bizonyítást lefolytatta. A gyanúsított által vezetett autóbusz műszaki állapotának ellenőrzésére igazságügyi műszaki szakértőt vontak be. A szakértő véleménye szerint az autóbusz megfelelő műszaki állapotban volt. 
	Az észlelhetőség körülményeit a nyomozó hatóság bizonyítási kísérlet keretében, a baleseti körülményeknek megfelelő út- és látási viszonyok között vizsgálta. A bizonyítási kísérletben részt vettek a baleset szemtanúi, az igazságügyi műszaki szakértő és a gyanúsított. A rendelkezésre álló nyomok és egyéb adatok alapján a jármű baleset előtti sebessége kb. 48-51 km/h. értékhatár között volt. Az autóbusz vezetőjének észlelési lehetőségét rontotta egy szemből érkező személygépkocsi tompított fényszórójának a fénye. Ezzel az autóval érkezett a baleset tanúja a helyszínre.  A busz vezetője a sértettet nem látta, csak az úttesten fekvő kerékpárt észlelte, de az ütközést vészfékezéssel és a jármű elkormányzásával sem tudta elkerülni. Ezt megelőzően azonban már áthajtott a sértett lábán. A szakértő szerint a baleset az észlelhetőség határán elkezdett, azonnali intenzív fékezés mellett is bekövetkezett volna.
	Az orvosszakértő véleménye szerint a panaszos sérülései fekvő testhelyzetben keletkeztek.	Mindezek az adatok indokolttá tették a nyomozás megszüntetését a gyanúsítottal szemben. Az úttesten éjszaka keresztben fekvő gyalogos elütéséért a jármű vezetője csak akkor tehető felelőssé, ha a baleset elhárítására vonatkozó kötelezettségének felróható okból nem tesz eleget [Btk. 187. § (2) bek. b) pont, KRESZ 21. § (2) és (6) bek.].
(BH1981. 488.)
	A panaszos beadványában érintett további sérelmekkel kapcsolatban a nyomozóhatóság részéről mulasztás vagy elfogultság nem volt megállapítható. A panaszost a tanúkihallgatása során tájékoztatták arról, hogy a nyomozást már a feljelentését megelőzően elrendelték, így az újabb eljárást nem von maga után. A nyomozás eredményéről a részére kézbesített határozat útján szerzett tudomást. A bizonyítás menetével, szakszerűségével összefüggő kifogásokra a vizsgálatom nem terjedt ki. A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5.§ (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Ennek megfelelően az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. Olyan adat nem merült fel vizsgálatom során, amely arra utalt volna, hogy a nyomozóhatóság átlépte a mérlegelési jogkör alkotmányos korlátait. 
	A fentiek alapján az ügyben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság nem állapítható meg, ezért a további vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. június 27.

Gönczöl Katalin