OBH 1176/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:
	A panaszosok beadványa szerint 1990. január 1-jétől és 1991. december 1-jétől öregségi nyugdíjasok. Azonban 1999. június 3-án a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság új nyugdíjmegállapító határozatot hozott a magyar-jugoszláv szociálpolitikai egyezményre hivatkozással, így csak 21/36 arányban kapják meg nyugdíjukat. A jugoszláv nyugdíjbiztosító az őt terhelő nyugdíjrészt nem folyósítja. A panaszosok szerint a nemzetközi szerződés alapján ebben az esetben a magyar nyugdíjbiztosító kötelezettsége lenne a teljes nyugdíj folyósítása.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Jogbiztonsághoz és a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. §)
•	Szociális biztonság (Alkotmány 70. §)

Alkalmazott jogszabályok:
•	1959. évi 20. tvr. a Magyar Népköztársaság Kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság Kormánya között állampolgáraik szociális biztonságával kapcsolatos kérdések rendezése tárgyában Budapesten, az 1957. évi október hó 7. napján kötött egyezmény kihirdetéséről (Magyar-jugoszláv Szociálpolitikai Egyezmény).

Megállapított tényállás:
	A panasz alapján felmerült az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz, valamint az Alkotmány 70. §-ában biztosított szociális biztonsághoz való jog sérelmének lehetősége. A fentiek miatt vizsgálatot tartottam szükségesnek. Tekintettel arra, hogy az országgyűlési biztos korábbi hasonló panaszok vizsgálatáról készült jelentésében tett ajánlására az Országos Nyugdíjbiztosító Főigazgatóság Főigazgatója a  nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó nyugdíj megállapítások eljárásának egyszerűsítése érdekében vizsgálatot rendelt el, e panasz konkrét vizsgálatára is a Főigazgató urat kértem fel. A vizsgálat eredményeképpen a következők állapíthatók meg. 
	A panaszos házaspár 1968-ban telepedett le Magyarországon, és szerzett magyar állam-polgárságot.

1.) Az 1933. november 15-én született hölgy részére 1990. január 1-jétől 26-00209/90/04. számú határozattal öregségi nyugdíjat állapított meg a lakóhely szerint illetékes Csongrád Megyei - akkor még Társadalombiztosítási - Igazgatóság az 1968. szeptember 5-től 1989. december 31-ig csak Magyarországon szerzett 21 év 112 nap szolgálati idő alapján. Tekintettel azonban arra, hogy korábban Jugoszláviában is szerzett szolgálati időt, a nyugdíj igényt véglegesen a magyar-jugoszláv szociálpolitikai egyezmény alapján kellett elbírálni az e feladatra kizárólagos illetékességgel rendelkező Fővárosi és Pest Megyei - akkor még Társadalombiztosítási - Igazgatóságnak, mellyel kapcsolatos megkeresések bonyolítására a külföldi szerv felé az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság volt illetékes. A jugoszláv nyugdíjrész megállapítására irányuló első megkeresést a Főigazgatóság 1991. január 16-án küldte meg, ezt követően hat alkalommal sürgette a jugoszláv nyugdíjmegállapító szervet. A jugoszláv nyugdíjrészt megállapító határozat 1997. elején érkezett meg, mely a fordítást követően 1997. február 19-én került postázásra a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatósághoz. Azonban az adatok hiányosak voltak és 1997. július 1-jén hiánypótlást kellett kérni a Főigazgatóságnak, melyet még három alkalommal megismételt, de válasz nem érkezett. Ezért a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a rendelkezésre álló adatok alapján 1999. május 3-án kelt B.11-10299/90/37. számú határozatával állapította meg a magyar-jugoszláv szociálpolitikai egyezmény alkalmazásával a magyar nyugdíjbiztosítást terhelő nyugdíjrészt. A fenti határozatot a jugoszláv szernek is (Novi Sadi Nyugdíjbiztosítási Közösség) továbbította a Főigazgatóság, és kérte az 1990. január 1. és 1999. január 1. közötti időre vonatkozó, általuk folyósított nyugdíjrészek összegének USD-ben vagy dinárban történő közlését. Ez utóbbi az ügyfélnek az esetleg kiegészítésre való jogosultsága vizsgálatához szükséges. 1999. májust követően öt alkalommal, legutóbb 2001. június 18-án történt sürgetés, de válasz a jugoszláv nyugdíjbiztosítótól nem érkezett. 

2.) Az 1931. február 3-án született panaszos 1991. december 1-jétől részesült öregségi nyugdíjban, a feleséghez hasonlóan a Csongrád Megyei Igazgatóság 26-8967/91/6. számú határozata szerint az 1968. szeptember 7-től 1991. november 30-ig Magyarországon szerzett 23 év 90 nap szolgálati idő alapján. Ügyében a Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság csak 1993. június 1-jén küldött a jugoszláv nyugdíjbiztosítóhoz megkeresést, majd két alkalommal sürgetést. A jugoszláv nyugdíjrészt megállapító határozat 1995. elején érkezett meg (a határozat kelte 1994. december 28.) hiányosan, mert nem közölték USD-ben a jugoszláv nyugdíjrész összegét. Az 1995. április 21-én elküldött adatpótlási felhívásra válasz nem érkezett. A Főigazgatóság a háborús körülményekre tekintettel a sürgetést mellőzte. A rendelkezésre álló adatok alapján 1999. február 26-án a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság elkészítette a magyar nyugdíjbiztosítást terhelő nyugdíjrész megállapításáról szóló B.11-10139/92/31. számú határozatot, amelyet március 19-én továbbított a jugoszláv nyugdíjbiztosító szervhez, egyúttal kérték a megállapított nyugdíjrészek összegének USD-ben történő közlését. Megkeresésükre nem érkezett válasz.

A vizsgálat megállapította, hogy a jugoszláv nyugdíjbiztosító adatközlésének és válaszának hiányossága nem tette lehetővé, hogy a magyar nyugdíjbiztosítást terhelő nyugdíjrész (és az esetleges kiegészítés) az egyezmény rendelkezéseinek megfelelően, egyidejűleg megállapításra kerüljön. A vizsgálat azonban azt is megállapította, hogy a megkeresések késve történtek, és a jugoszláv nyugdíjrészt megállapító határozatok megérkezését követően a magyar nyugdíjrészt megállapító határozatok meghozatala további késedelmet szenvedett, az ügyintézés aránytalanul és indokolatlanul hosszú időt vett igénybe. Ezért az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott az országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság, valamint a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a késedelmes és indokolatlanul elhúzódó eljárásával.
	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény végrehajtására kiadott 168/1997. (X.6.) kormányrendelet 69. § (2) bekezdése értelmében a nyugellátásnak a szociálpolitikai egyezmény alapján történő megállapításáig a magyar nyugdíjbiztosítási szerv által - kizárólag Magyarországon szerzett szolgálati idő és kereset alapján - megállapított és folyósított nyugdíjrész összegét előlegként kell kezelni és az egyezmény szerint - a magyar felet terhelő - nyugdíjrész összegébe be kell számítani. Ennek megfelelően a magyar nyugdíjrészt megállapító határozat kiadását követően a Nyugdíjbiztosító Igazgatóság határozatban közölte a kizárólag magyar jogszabályok alapján megállapított nyugdíj és az egyezmény alapján megállapított magyar nyugdíjrész közötti különbözet miatt keletkezett, jogalap nélkül felvett ellátás összegét.  Az időarányos teherviselés elvén működő magyar-jugoszláv szociálpolitikai egyezmény esetében a két szerződő fél által megállapított nyugdíjrészek együttesen alkotják a teljes nyugellátást.
	Az a sajnálatos, és a magyar nyugdíjbiztosító által befolyásolhatatlan objektív tény, hogy a jugoszláv nyugdíjbiztosító nem, vagy nem rendszeresen folyósítja a megállapított ellátást, nem adhat alapot arra, hogy az egyezmény alapján jogszerűen megállapított magyar nyugdíjrésznél magasabb összegű ellátás kerüljön folyósításra.
A vizsgált ügyekben azonban a panaszosok kérelmére a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság Vezetője a tartozás megfizetésétől - a magyar nyugdíjalap terhére - méltányossági jogkörében eltekintett.
A konkrét panasz tehát e tekintetben megoldódott, a megállapított alkotmányos visszásság orvoslására pedig ajánlást azért nem teszek, mert a fent idézett korábbi vizsgálatok ajánlásaira (1553/2000, 1959/2000, 5443/2000) a Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatója által megtett intézkedéseket elegendőnek tartom. A konkrét panasz vizsgálatát lezártnak tekintem.
	Szükségesnek tartom azonban felhívni a Miniszterelnöki Hivatalt vezető  Miniszter, valamint az Egészségügyi Miniszter figyelmét a szociális biztonságról szóló kétoldalú egyezmény előkészítésének kormányzati feladatmegosztásáról szóló kormányhatározat alapján a korszerűtlen és a megváltozott nemzetközi viszonyok miatt nehézkesen működő, az állampolgárok alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot eredményező nemzetközi szerződések felülvizsgálatára. Az adott panasszal összefüggésben pedig kiemelten a jugoszláv felet terhelő nyugdíjrészek folyósításának problémakörére, a szerződésben vállalt kötelezettségek teljesítésének évek óta történő elmaradására.

Budapest, 2001. augusztus 23.

Lenkovics Barnabás