OBH  931/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr.Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A panaszosok beadványukban azt sérelmezték, hogy az érdi jegyző nem  szerez érvényt a szomszédságukban engedély nélküli állattartás megszűntetésére kötelező határozatának.

Érintett alkotmányos jogok:
Alkotmány   2. § (1) bekezdése A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
Alkotmány 13. § (1) bekezdése A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
Alkotmány 18. §  A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

Alkalmazott jogszabályok: mellékletben felsorolva

Megállapított tényállás:
	Eljárásom során tájékoztatást kértem a jegyzőtől a tett intézkedéseiről. 
A csatoltan megküldött iratokból megállapítottam, hogy lakossági bejelentésre az érdi jegyző 1999. márciusában határidő kitűzésével megtiltotta a panaszosok környezetében az engedély nélküli állattartást. A kötelezett a határozatban foglaltakat nem teljesítette, ezért őt több ízben eredménytelenül sújtotta végrehajtási bírsággal. Az iratok tanúsága szerint a jegyző megpróbálta az önkéntes teljesítésre rábírni a kötelezettet, aki 2000. februárjában jegyzőkönyvben rögzítetten ígéretet tett az engedély nélküli állattartás felszámolására. Ez a mai napig nem történt meg. Az iratokból megállapítható, hogy a kötelezett szociális helyzete miatt a bírságolástól eredmény nem várható.
Az iratokból kiderül, hogy nem egyszerűen engedély nélküli állattartásról van szó, hanem az közegészségügyi szempontból veszélyes helyzetről. Az állattartó épületek szintén engedély nélkül létesültek, azok állaga nem felel meg az állatvédelmi és állategészségügyi törvények előírásainak. Ugyanakkor az állatok ürülékeit nem tárolják megfelelően és nem szállítják el rendszeresen. A már hivatkozott jegyzőkönyvben az állattartás feltételeinek megteremtéséhez szükséges átalakítási munkálatokat és az engedély nélkül megépített istállók fennmaradásának engedélyezéséhez szükséges eljárást és költségeket azonban az állattartó nem vállalta. A polgármesteri hivatal egyeztető megbeszélést tartott a kisebbségi önkormányzat képviselőivel abból a célból, hogy a hivatalban a konkrét és más hasonló ügyben érintettekkel igyekezzenek elfogadtatni a szabályos istállók kialakításához szükséges  és a megfelelő állattartáshoz elengedhetetlen szabályokat.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszosok által kezdeményezett hatósági eljárásban a vizsgálat ideje alatt változás nem történt. A jegyző a tájékoztatásában utalt arra, hogy a kötelezettnél nem csak az állattartás megszűntetését, hanem a környezete rendbetételét is el kell érni. Ezt a témát Érd városa központi feladatának tekinti. Ezért intézkedési tervet készítenek, mivel a konkrét és az ehhez hasonló állattartás, bűz, a nem szakszerű trágya tárolás, szennyezettség mások érdekét súlyosan sérti, valamint járványveszély forrása is lehet. A sürgős megoldást most azonban csak a rendvédelmi szervek bevonásával tudják biztosítani.
A meghatározott cselekmények végrehajtását az Áe. differenciáltan határozza meg. A meghatározott cselekmény jellegétől függően a végrehajtás módja is többféle lehet. A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz az Áe. 82. §-ban foglaltak szerint. Nagyon fontos rendelkezése a törvénynek az, amely előírja, hogy a közigazgatási szerv a végrehajtás foganatosítása során azt az intézkedést köteles megtenni, amely - az ügy körülményeit figyelembe véve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését. Ha valamely ügyben az elrendelt intézkedés nem vezetett eredményre, az államigazgatási szerv ugyanabban az ügyben egy másik hatékonyabbnak ígérkező intézkedést rendelhet el. Jelen esetben maga a jegyző is elismerte, hogy a végrehajtási pénzbírság kiszabása nem célra vezető. Ezért mint arra a tájékoztatásában utalt, megfontolandó, hogy a határozata végrehajtását hivatalból elrendelje és a hivatkozott jogszabályhely (1) bekezdés a.) pontja alapján hatósági úton teljesítse.
Azzal, hogy a jegyző huzamos időn keresztül nem hajtatja végre a környezetre károsan ható és egyébként is szabálytalan állattartást megtiltó határozatát, az Alkotmány 2. § (1) bekezdésben deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen keresztül a lakókörnyezetnek az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosított a  tulajdonhoz fűződő, valamint az Alkotmány 18 §-ban rögzített egészséges környezethez való joggal összefüggésben visszásságot okoz. A konkrét ügyben nem lehet elfogadni azt, hogy  a város átfogó intézkedési programot tervez a hasonló ügyek megoldására, hiszen éppen  a jegyző mutatott rá arra, hogy a jelen állapot közegészségügyi szempontból veszélyhelyzetet teremtett.
	A mulasztásban megnyilvánuló visszásság megszüntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-a alapján felkérem  Érd Város Önkormányzata jegyzőjét, hogy
a.) soron kívül tegye meg a végrehajtás érdekében szükséges hathatós intézkedéseket, szükség esetén a hatósági végrehajtás elrendelését,
b.) intézkedjen a kiszabott végrehajtási bírságok behajtása iránt.
	Felkérem továbbá, hogy az ajánlásokkal kapcsolatosan kialakított állásfoglalásáról és esetleg megtett intézkedéseiről az Obtv. 21. §-ban foglaltak szerint 30 napon belül tájékoztasson.

Budapest, 2000. szeptember 12.

Gönczöl Katalin

Melléklet
 az OBH 931/4/1999. sz. jelentéshez alkalmazott jogszabályok felsorolásáról

1957. évi IV törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló (továbbiakban Áe.)
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így
a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti;
b) a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti;
c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet;
d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja.
 (3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
83. § (1) A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely - az ügy körülményeit figyelembe véve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését.
(2) A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.

1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről  (továbbiakban Ét.) 
18. § (1) Építési munkát végezni az e törvényben foglaltak, valamint az egyéb jogszabályok megtartásán túl, csak a helyi építési szabályzat, szabályozási terv előírásainak megfelelően szabad.
(2) Ha egy adott területen nincs építési szabályzat, illetőleg szabályozási terv, vagy azok a korábbi előírások szerint készültek, és nem szabályoznak - a 13. § (2) bekezdésében előírtak, illetőleg azok végrehajtására vonatkozó egyéb jogszabályokban rögzített követelményeknek megfelelően - teljes körűen, építési munkát végezni csak e törvény, valamint az egyéb jogszabályok megtartásával és csak akkor lehet, ha a célzott hasznosítás jellege, a beépítés mértéke és módja illeszkedik a meglévő környezethez.

253/1997. (XII.20.) kormányrendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (továbbiakban OTÉK) 
36. § (5) bekezdés: Az állattartás céljára szolgáló épületek, helyiségek és melléképítmények építési telken való elhelyezésénél irányadó védőtávolságokat és más építési feltételeket - a közegészségügyi és az állategészségügyi, továbbá a környezetvédelmi követelmények meghatározásával - az állattartásról szóló helyi önkormányzati rendeletben kell megállapítani. A helyi rendelet kiadásáig az említett követelményeket az egészségügyi szakhatóság eseti előírása alapján kell meghatározni.

1995. évi XCI. törvény az állategészségügyről (továbbiakban Áetv.)
1. § (1) A törvény hatálya kiterjed:
a) az állat - ideértve a vadon élő állatot is - (a továbbiakban: állat) tartásának, forgalmazásának, az állati eredetű termék előállításának, tárolásának, felhasználásának, forgalmazásának, az élelmiszer előállításának, tárolásának, az állati eredetű élelmiszer forgalmazásának, a takarmány előállításának, tárolásának, forgalmazásának és felhasználásának, a fertőzésközvetítő anyagoknak és eszközöknek járványügyi és higiéniai szempontból történő ellenőrzésére,
b) az állat egészségi állapotának megőrzésére, vizsgálatára, gyógyítására,
f) az a)-e) pontban foglalt tevékenységek engedélyezésére és ellenőrzésére.
2. § E törvény alkalmazásában
1. állategészségügy: az állattartás, -forgalmazás járványügyi, gyógyászati, állathigiéniai, szaporodásbiológiai, takarmányhigiéniai feladatait, az élelmiszer-előállítás, tárolás, felhasználás járványügyi, higiéniai feladatait, valamint az állati eredetű élelmiszer-forgalmazás járványügyi és higiéniai feladatait, a zoonózisokkal kapcsolatos feladatokat, az állatgyógyászati készítmények előállításával, forgalomba hozatalával, forgalmazásával, tárolásával, felhasználásával, engedélyezésével és ellenőrzésével kapcsolatos feladatokat, valamint a felsorolt feladatok irányítását, szervezését, eszközellátását, továbbá az e feladatokkal összefüggő kutatást, képzést is magában foglaló tevékenység;
5. állathigiénia: az állat tartásának, az állati eredetű élelmiszer és állati eredetű termék előállításának, tárolásának és forgalomba hozatalának az állatbetegségekkel összefüggő követelményrendszere;
3. § (1) Az állat tartásánál meg kell tartani az állategészségügyi, a közegészségügyi, a környezetvédelmi, valamint az állatvédelmi előírásokat; ezeket érvényesíteni kell az állat szállítása, forgalmazása, az állati eredetű élelmiszer és állati eredetű termék előállítása, feldolgozása, tárolása és forgalmazása során is.
(3) Az állattartó hely létesítéséhez szükséges engedély az állategészségügyi hatóság szakhatósági hozzájárulásával adható ki.
5. § (1) Az állattartó köteles
a) állatának állatorvosi ellátásáról rendszeresen gondoskodni;
23. § (1) Az állategészségügyi igazgatást ellátja
f) a települési önkormányzat képviselő-testülete, illetőleg jegyzője (a fővárosban a fővárosi közgyűlés és a fővárosi kerületi képviselő-testület); valamint
36. § Az állategészségügyi körzetben működő hatósági állatorvos
k) ellenőrzi
ka) az állattartónál, -forgalmazónál az állategészségügyi szabályok megtartását, az állatok egészségi állapotát,
kh) állategészségügyi és takarmányhigiéniai szempontból az állatok etetésére felhasználandó takarmányt, a legelőt, az itatóvizet, az állatok elhelyezésére szolgáló épületet, az állattartás során használt gépet, a berendezést, valamint az alkalmazott technológiát,

1998. évi XXVIII. törvény az állatok védelméről (továbbiakban: Ávtv.)
2. § E törvény hatálya kiterjed:
(1) a) a gazdasági haszon céljából tartott, igénybe vett állatokra;
3. § E törvény alkalmazásában:
1. állattartó: az a személy, aki az állattal rendelkezni jogosult;
2. állat károsítása: az állat testi épségének, szervezetének, pszichikai állapotának vagy viselkedésének tartós, hátrányos megváltoztatása;
8. jó gazda gondossága: az az emberi tevékenység, amely arra irányul, hogy az állat számára olyan életkörülményeket biztosítson, amely az annak fajára, fajtájára és nemére, korára jellemző fizikai, élettani, tenyésztési és etológiai sajátosságainak, egészségi állapotának megfelel, tartási, takarmányozási igényeit kielégíti (elhelyezés, táplálás, gyógykezelés, tisztán tartás, nyugalom, gondozás, kiképzés, nevelés, felügyelet).
4. § (1) Az állattartó köteles a jó gazda gondosságával eljárni, az állat fajának, fajtájának és élettani szükségleteinek megfelelő életfeltételekről gondoskodni.
 (3) Az állattartónak gondoskodnia kell az állat igényeinek megfelelő rendszeres, de legalább napi egyszeri ellenőrzéséről.
5. § (1) Az állattartó gondoskodni köteles az állat megfelelő és biztonságos elhelyezéséről, szökésének megakadályozásáról.
48. § (1) Az állatvédelmi jogszabályok megsértése miatt az állatvédelmi célú társadalmi szervezetek jogosultak fellépni, és az állami szervektől, önkormányzatoktól a megfelelő és hatáskörükbe tartozó intézkedés megtételét kérni.
245/1998. (XII.31.) kormányrendelet a települési önkormányzat jegyzőjének az állatok védelmével, valamint az állatok nyilvántartásával kapcsolatos egyes feladat- és hatásköreiről (továbbiakban: korm.rend.)
2. § A jegyző az állattartót az állat megfelelő és biztonságos elhelyezése, valamint szökésének megakadályozása érdekében a természetvédelmi oltalom alatt álló állat, illetve természetvédelmi oltalom alatt nem álló veszélyes állat esetében a természetvédelmi hatóság szakhatósági állásfoglalásának kikérése után meghatározott építési munka elvégzésére kötelezheti.
4. § (1) A jegyző az állatvédelmi és az állattartási szabályok megsértése esetén meghatározott cselekmény végzésére, tűrésére vagy abbahagyására kötelezheti az állattartót az állatok védelme érdekében.
5. § Az állattartás céljára szolgáló létesítmények elhelyezésére, építésére és karbantartására az építésügyi, az állat-egészségügyi, a környezet- és természetvédelmi, valamint a közegészségügyi jogszabályok rendelkezései az irányadók.
7. § (1) A jegyző az állatvédelemre, valamint az állattartásra vonatkozó szabályok megsértése esetén - a (2) bekezdés szerinti állatok kivételével - az állattartást korlátozhatja, megtilthatja.

41/1997. (V.28.) FM rendelet az Állat-egészségügyi Szabályzat kiadásáról (továbbiakban: Szabályzat)
1. § (1) Állatokat tartani - amennyiben külön jogszabály másként nem rendelkezik - csak az Országos Építésügyi Szabályzat (a továbbiakban: OÉSZ) által előírtaknak megfelelő helyen és építményben, valamint a külön jogszabályban foglaltak szerint szabad.
(2) Az állattartáshoz olyan állattartó épületet, telepet, karámot, stb. (a továbbiakban: állattartó létesítmény) kell létesíteni, továbbá olyan állattenyésztési, állattartási technológiát (a továbbiakban: technológia) kell alkalmazni, amely lehetővé teszi az állatok fertőzésmentes, egészséges környezetben való tartását és biztosítja, hogy az állati termék közvetlenül emberi fogyasztásra vagy élelmiszer-előállításra alkalmas legyen.
 (4) Az állatok tartása az emberek, az állatok egészségét nem veszélyeztetheti, a környezetet nem károsíthatja.
2. § (1) A Tv. 4. §-ában, 33. §-ának f) és i) pontjában, valamint 34. §-ában felsorolt létesítmények és járulékos építményeik telepítése, építése, átalakítása, bővítése, használatba vétele, fennmaradása és rendeltetés-módosítása esetén, a területileg illetékes megyei (fővárosi) állat-egészségügyi és élelmiszerellenőrző állomás (a továbbiakban: állomás) a szakhatósági hozzájárulását az engedélyező hatósághoz benyújtott terveknek a 2. számú függelékben foglaltak szerint elvégzett vizsgálata alapján adja ki.
5. § (1) Állattartó létesítményt, legelőt úgy kell kialakítani és üzemeltetni, hogy annak benépesítése és kiürítése (az állatok elszállítása) egyszerre, hét-tizennégy napon belül elvégezhető legyen.
37. § (2) A telepen keletkező trágyát a jóváhagyott technológia szerint kell összegyűjteni, kezelni, hasznosítani és szükség esetén ártalmatlanná tenni.