OBH 823/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Táncos Mihályné

	Az Alkotmány 13. §-ában biztosított tulajdonhoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Dél-budapesti Igazgatóságának eljárása azáltal, hogy a vállalkozási tevékenység tényleges folytatásától függetlenül, a vállalkozási igazolvány kiváltása napjától követeli meg a járulék megfizetését.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának panaszirodáján tett bejelentés szerint panaszos 1995-ben vállalkozási igazolványt váltott ki. Mivel időközben anyagi viszonyai rendeződtek, nem volt szüksége a vállalkozási tevékenység tényleges gyakorlására, arra csak 1999. második felében került sor, mivel elhelyezkedni nem tudott. Ekkor köztartozásáról szóló igazolásokat kellett beszereznie és ez alkalommal közölték vele, hogy társadalombiztosítási tartozása van. Folyószámláját egyeztette, melynek során közölte, hogy vállalkozási igazolványát nem használta, ennek ellenére tartozás megfizetésére kötelezték. Kéri az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálatát.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg az országgyűlési biztos eljárási jogosultságát. E törvény 16. §. (1) bekezdése így fogalmaz: Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőséget már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A törvény szerint tehát az országgyűlési biztos feladatát a hatóság eljárásával összefüggésben keletkezett alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem vizsgálata és a vizsgálat eredményétől függő intézkedések megtétele képezi.
	Az ügyben tájékoztatást kértem az APEH Dél-budapesti Igazgatósága vezetőjétől.
	Itt kell megemlíteni, hogy a járulékfizetők nyilvántartásba vételére – a kérdéses időben hatályos társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény alapján – a megyei Egészségbiztosítási Pénztáraknál került sor. Jogszabály módosítás kapcsán a nyilvántartás 1999. évben az APEH megyei Járulékigazgatóságainál történt, majd 2000. január 1-jétől a nyilvántartási, járulék bevallási, beszedési feladatokat teljes egészében átvették az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal megyei igazgatóságai.
	A rendelkezésre álló adatok szerint panaszos 1995. március 2. napján - munkaviszonyának fenntartása mellett - vállalkozási engedélyt kapott. A Fővárosi és Pest Megyei Egészségbiztosítási Pénztár a vállalkozót nyilvántartásba vette, majd a kiadott törzsszámáról és a kezdés évére vonatkozó járulékfizetési kötelezettségéről tájékoztatta. Ennek ellenére a járulék megfizetése és a munkaviszony igazolása nem történt meg.
A kérdéses időben hatályban volt társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény alapján a vállalkozó járulékfizetési kötelezettsége az igazolvány átvételének napjától annak visszaadása napjáig állt fenn. A törvény a társadalombiztosítást nem hatalmazta fel annak vizsgálatára, hogy a vállalkozói igazolvány birtokosa a tevékenységét ténylegesen gyakorolta-e vagy sem, a járulékfizetés az igazolvány birtoklásához kapcsolódott.
	Panaszos 1999. decemberben köztartozásról szóló nemleges igazolás kiadását kérte. Az igazolás kiadásának megtagadása mellett munkaviszonyának igazolására, valamint bevallásainak pótlására kérték. Az egyeztetés alkalmával benyújtott munkáltatói igazolások és pótlólagos bevallások alapján az 1999. január 31-i fordulónappal felvett pénzforgalmi jegyzőkönyv tartalma szerint panaszos tartozása 10.800.- Ft járulék és 20.622.-- Ft késedelmi pótlék.
Megemlítem, hogy a járulékfizetésre kötelezett kérheti az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény szerint meghatározott fizetési könnyítések alkalmazását.
	A kifejtettek alapján megállapítottam, hogy az APEH Dél-Budapesti Igazgatósága intézkedésével az Alkotmányban rögzített arányos közteherviselés kötelezettségének elve, illetve a tulajdonhoz való jog vonatkozásában visszásságot nem idézett elő.
	Erről a panaszost az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19. §. (1) bekezdése értelmében értesítem.

Budapest, 2000. július 26.

Gönczöl Katalin