OBH 787/2000., OBH 788/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin

A vizsgálat megindulása:

	Az OBH 787/2000. számú ügyben a Magyarországon élő afgán állampolgár azért fordult Hivatalomhoz mert sérelmezte, hogy felesége  édesanyja és fivére szintén afgán állampolgárok vízumkérelmét az ORFK Igazgatásrendészeti Főosztálya elutasította.
	Az OBH 788/2000. számú ügyben egy szlovák állampolgár ügyvédje útján azért fordult Hivatalomhoz mert sérelmezte, hogy több alkalommal sikertelenül próbált a Magyar Köztársaság területére beutazni. A határőrség a beléptetés megtagadásának indokaként arról tájékoztatta a szlovák állampolgárt, hogy beutazási és tartózkodási tilalom alatt áll. 
	A szlovák állampolgár két alkalommal, 1999. szeptember 9-én és 2000. január 3-án - ügyvédje útján - levélben fordult a belügyminiszterhez, amelyben a beutazási és tartózkodási tilalom elrendelésének felülvizsgálatát kérte.  A Belügyminisztérium 1999. szeptember 29-én, illetve 2000. január 25-én kelt leveleiben tájékoztatta a szlovák állampolgár ügyvédjét arról, hogy ügyfele beutazási és tartózkodási tilalom alatt áll, akinek "a Magyar Köztársaság területére történő beutazása - a közbiztonság védelme érdekében - nem kívánatos".
	Figyelemmel arra, hogy a panaszosok a külföldi állampolgárok beutazásának megtagadását sérelmezik, az ügyeket egyesítettem és közös eljárásban vizsgáltam.

A vizsgált alkotmányos jogok:

	A nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangja: "A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.” /Alkotmány 7. § (1) bekezdés/,
	Az alapvető jogok tiszteletben tartásához és védelméhez való jog: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.”/ Alkotmány 8. § (1) bekezdés/,
	A mozgásszabadság és a lakóhely szabad megválasztásának joga: „Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is.” /Alkotmány 58. § (1) bekezdés/.

Az alkalmazott jogszabályok:

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

32/B. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.

Az Egyesült Nemzetek Közgyűlése XXI. ülésszakán, 1966. december 16-án elfogadott Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya kihirdetéséről szóló 1976. évi 8. törvényerejű rendelet

12. Cikk
1. Minden olyan személynek, aki törvényesen tartózkodik valamely állam területén, joga van e területen a szabad mozgásra és a tartózkodási helye szabad megválasztására.
2. Mindenki szabadon elhagyhat bármely országot, ideértve saját országát is.

Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezmény és az ahhoz tartozó nyolc kiegészítő jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló 1993. évi XXXI. törvény

Negyedik kiegészítő jegyzőkönyv az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló Egyezményhez az Egyezményben és első kiegészítő jegyzőkönyvben már benne foglaltakon felüli egyes jogok és szabadságok biztosításáról
2. Cikk - Mozgásszabadság

1. Mindazokat, akik jogszerűen tartózkodnak egy állam területén, megilleti a mozgás szabadsága és a lakhely szabad megválasztásának joga.
2. Mindenki szabadon elhagyhat minden országot, beleértve a saját országát is.

A vizsgálat megállapításai: 

	A mozgásszabadságot, illetve a tartózkodási hely megválasztásának jogát mind az ENSZ Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 12. Cikke, mind az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló Egyezmény negyedik kiegészítő jegyzőkönyvének 2. Cikke alapvető jogként szabályozza. Abból azonban, hogy mindenki szabadon elhagyhatja annak az államnak a területét, ahol jogszerűen tartózkodik, nem követekezik, hogy bármely olyan állam, amelynek nem állampolgára, köteles lenne a beutazását engedélyezni. Ilyen kötelezettsége az adott államnak még akkor sincs, ha a külföldi a beutazás jogszabályi feltételeinek egyébként megfelel. Az említett döntés az állami szuverenitás körébe tartozik, ezért a külföldi állampolgár beutazásának megtagadását nem kell indokolni. 
	Az Alkotmány 32/B. § (1) bekezdése értelmében az állampolgári jogok országgyűlési biztosának az a feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa. Sem az Alkotmány, sem a vonatkozó nemzetközi szerződések nem tartalmaznak azonban olyan rendelkezést, amely alapján a magyar állampolgárokon, illetve a velük azonos elbírálás alá eső személyeken kívül másoknak is alapvető joga lenne arra, hogy a Magyar Köztársaság területére beutazzanak. Figyelemmel arra, hogy az eljárásom alapjául szolgáló beadványokban megjelölt sérelmek egyetlen alkotmányos joggal sem hozhatók összefüggésbe, a panaszokat hatáskör hiányában elutasítom. 

Budapest, 2000. április 11.

Gönczöl Katalin