OBH 742/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	A középiskolai tanár panaszos a volt állami gondozott tanítványának az utógondozói ellátását kifogásolta. A fiatal felnőtt gondozottat ért szexuális támadás kapcsán - amely miatt büntető eljárás indult a Fonyódi Rendőrkapitányságon - a panaszos felvetette a megyei területi gyermekvédelmi szakszolgálat utógondozójának a felelősségét.
Az Alkotmány 16. §-ában foglalt ifjúsági jogok, és az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált emberi méltósághoz való jog sérelmének az alapos gyanúja miatt hivatalból vizsgálatot indítottam.
Eljárásom során megkerestem a megyei gyámhivatalt, a megyei területi gyermekvédelmi szakszolgálatot és a rendőrkapitányságot, a közölt információk és a megküldött iratmásolatok alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A megállapított tényállás
	A panaszban érintett személy (P.I.) - akinek az érdekében a panaszos az országgyűlési biztoshoz fordult - állami gondozott volt 1991. óta. 1993-ban került nevelőszülőhöz és annak háztartásában, családban nevelkedett. P.I. 1999. szeptemberében vált nagykorúvá, majd ezt követően - kérelmére - Várpalota Városi Gyámhivatala az utógondozói ellátását rendelte el (1999. 09. 03-án kelt, 05/0002244/1999. sz. határozat). Az utógondozást az indokolta, hogy a fiatal felnőtt nappali tagozaton folytatott középiskolai tanulmányokat, tartózkodási helye továbbra is a nevelőszülője otthona maradt.
Az utógondozást a Somogy Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat (a továbbiakban: Szakszolgálat) utógondozója végezte. A támogatásról, illetve a támogatás feltételeiről az érintettek (P.I., az utógondozó és a Szakszolgálat igazgatója) Együttműködési Megállapodásban állapodtak meg. 
2000. január 1-jétől - terület átszervezés miatt -  változott az utógondozó személye. 2000. január 11-én a nevelőszülői családhoz tartozó egyik személy szexuális erőszakot követett el P.I. sérelmére, akinek a feljelentése alapján a Fonyódi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztálya eljárást indított a "Btk. 197. § (1) bekezdésébe ütköző erőszakos közösülés bűntett alapos gyanúja miatt." (53/2000. bü. sz. tájékoztatás). 
P.I. elköltözött a nevelőszülőtől, és a továbbiakban a teljes körű ellátását a gyámhivatal a Család- Ifjúsági és Utógondozó Otthon, Kaposvár, Nyár u. 112. szám alatt biztosította, egyidejűleg az otthont jelölte ki utógondozóul (Várpalota Városi Gyámhivatal, 05/0000313/2000. számú határozata).

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya 
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvtv.) 
1. § (1) E törvény célja, hogy megállapítsa azokat az alapvető szabályokat, amelyek szerint az állam, a helyi önkormányzatok és a gyermekek védelmét ellátó természetes és jogi személyek, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezetek meghatározott ellátásokkal és intézkedésekkel segítséget nyújtsanak a gyermekek törvényben foglalt jogainak és érdekeinek érvényesítéséhez, a szülői kötelességek teljesítéséhez, illetve gondoskodjanak a gyermekek veszélyeztetettségének megelőzéséről és megszüntetéséről, a hiányzó szülői gondoskodás pótlásáról, valamint a gyermekvédelmi gondoskodásból kikerült fiatal felnőttek társadalmi beilleszkedéséről.
(2) A törvény meghatározza az (1) bekezdésben megjelölt célok elérése érdekében a gyermekek alapvető jogait és e jogok érvényesítésének garanciáit, a gyermekek védelmének rendszerét, alapvető szabályait.
14. § (1) A gyermekek védelme a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítésére, veszélyeztetettségének megelőzésére és megszüntetésére, valamint a szülői vagy más hozzátartozói gondoskodásból kikerülő gyermek helyettesítő védelmének biztosítására irányuló tevékenység.
15. § (4) A gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó hatósági intézkedések:
a) a védelembe vétel,
b) a családbafogadás,
c) az ideiglenes hatályú elhelyezés,
d) az átmeneti nevelésbe vétel,
e) a tartós nevelésbe vétel,
f) az utógondozás elrendelése,
g) az utógondozói ellátás elrendelése.
•	15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (R.)
90. § (1) Az otthont nyújtó ellátás keretében az átmeneti vagy tartós nevelés megszűnését vagy megszüntetését követően a gondozott gyermek, a fiatal felnőtt családjába való sikeres visszailleszkedését, illetve önálló életének megkezdését utógondozás keretében kell segíteni.
(2) A volt gondozott fiatal felnőtt utógondozását a gyámhivatal határozata alapján a gyermekotthon, a nevelőszülői hálózatot működtető vagy - a más bentlakásos intézményben elhelyezett gyermek esetében - a szakszolgálat látja el. A gondozás folyamatosságának biztosítása érdekében célszerű, ha a gondozott gyermekkel, illetve fiatal felnőttel (a továbbiakban: utógondozott) kapcsolatos család-, illetve utógondozási feladatokat ugyanaz a szakember (a továbbiakban: utógondozó) látja el.
 (4) Az utógondozó feladatai különösen, ha az utógondozott
a) visszakerül a családjába vagy önálló életet kezd
aa) a hazakerülést követően figyelemmel kíséri, illetve segíti az utógondozottnak a családjába való beilleszkedését,
ab) segítséget nyújt önálló életvitelének kialakításához, kiemelten kezelve az önálló lakhatásának megoldását,
ac) segíti az utógondozottat a képességeinek, tehetségének megfelelő közoktatási, szakképző, illetve felsőoktatási intézmény vagy munkahely kiválasztásában, és a felvétellel kapcsolatos teendők intézésében,
ad) a jogszabályok által biztosított támogatási lehetőségek ismertetésével segíti a fiatalt szociális gondjai megoldásában,
ae) tanácsot ad, segítséget nyújt az utógondozottnak konfliktushelyzetei megoldásához,
af) szükség szerinti rendszerességgel - de legalább havonta egyszer - felkeresi az utógondozottat, és tájékozódik az utógondozott körülményeinek és életvezetésének alakulásáról,
ag) legalább heti egy fogadónapon lehetőséget biztosít arra, hogy az utógondozott problémái megbeszélésére felkereshesse;
b) utógondozói ellátásban részesül,
ba) segítséget nyújt az utógondozott továbbtanulási, munkavállalási, életviteli problémái megoldásához,
bb) tanácsot ad munkahelyi, partnerkapcsolati és esetleges konfliktushelyzetei megoldásához, jövedelme beosztásához,
bc) a jogszabályok által biztosított támogatási lehetőségek ismertetésével segíti a fiatalt szociális gondjai megoldásában, kiemelten kezelve önálló lakhatásának megoldását.

A vizsgálat megállapításai
	A Szakszolgálat igazgatója arról tájékoztatott, hogy a megkeresésemet követően vizsgálatot tartott, amelynek során ellenőrizte területi gyermekvédelmi szakszolgálat gyermekvédelmi utógondozóinak a tevékenységét. A vizsgálata során megállapította, hogy a panaszos által sérelmezett gondozói magatartás a 2000. január 1-jétől kijelölt utógondozóhoz kapcsolódik, aki első ízben január 19-én látogatta meg P.I.-t az otthonában. Ezt a látogatási időpontot megelőzően következett be a erőszakos közösülés (2000. január 11.) a fiatal felnőtt gondozott sérelmére, azaz a történtekről a gondozó csak ezen a napon szerzett tudomást. Álláspontom szerint az utógondozói munka minősítésénél nem lehet figyelmen kívül hagyni az előző utógondozó tevékenységét sem, mivel a gondozott körülményeiről, aktuális problémáiról, a jövőbeni terveiről való információk megszerzése - és ennek alapján  a szükséges gondozói segítségadás - csak folyamatos kapcsolattartás mellett lehetséges. Ezért lényegesnek tartom a Szakszolgálat vezetőjének azt a megállapítását is, hogy az 1999. szeptemberétől folytatott utógondozói ellátás folyamatos volt, az előző utógondozók havonta több alkalommal találkoztak P.I.-vel, azonban a sajnálatos esemény bekövetkezésére utaló jeleket nem észleltek. P.I. az erőszakos cselekmény megtörténtét követően sem tárta fel a vele történteket a kérdéses látogatási napon (2000. január 19-én) az utógondozónak.
	A Szakszolgálat igazgatója megállapította továbbá azt is, hogy az utógondozó a munkakörével összefüggésben nem mulasztott akkor, amikor a gondozottat 2001. január 19-én látogatta meg első ízben (az előző gondozók havonta több alkalommal is találkoztak a gondozottal). Mindezek ellenére a Szakszolgálat igazgatója felhívta az utógondozó figyelmét az utógondozottakkal való kapcsolat elmélyítésének kiemelt jelentőségére és arra, hogy az első látogatását a jövőben azonnal tegye meg az utógondozás elrendelése után. A Szakszolgálat igazgatója a vizsgálata eredményeképpen végül úgy döntött, hogy fegyelmi eljárás megindításának a feltételei nem állnak fenn.
	A személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló (R.) értelmében az utógondozó szükség szerinti rendszerességgel - de legalább havonta egyszer - felkeresi az utógondozottat és tájékozódik a körülményeiről,  életvezetésének az alakulásáról. A szakszolgálat vizsgálati megállapításaival - a jogszabályi rendelkezéseket is figyelembe véve -   -  egyetértek. 
	A panaszos az utógondozónak azt a nyilatkozatát is kifogásolta, hogy a feljelentés nyomán megindult büntetőügy nem tartozik az ő kompetenciájába. Az utógondozó feladatait meghatározó, hivatkozott jogszabály értelmében - álláspontom szerint - ez valóban nem tartozik a tevékenységi köréhez. A bűntető ügyben az eljárásra a rendőrhatóságok, illetve a bíróságok rendelkeznek hatáskörrel.
	A büntetőeljárással összefüggésben a panaszos arra is kitért a beadványában, hogy  az utógondozó nem tájékoztatta P.I.-t arról, hogy a büntetőeljárásban joga van eseti képviseletre.  A panaszos vélekedése téves, mivel a büntetőeljárás során az utógondozott képviseletére eseti gondnokat nem kell rendelni, P.I. ugyanis nagykorú cselekvőképes állampolgár.
A Szakszolgálat munkatársa a büntetőeljáráshoz kapcsolódóan arról informált a jelentésem elkészítésének az időpontjában, hogy a büntetőügyben felmentő ítélet született.
A fiatal felnőtt P.I. jelenleg a nappali tagozatos szakközépiskola utolsó éves hallgatója, amelynek a kollégiumában helyezte el a gyámhivatal, továbbá a Szakszolgálat hétvégi férőhelyet biztosított számára az Ifjúsági és Utógondozói Otthonban (Kaposvár, Nyár u. 112.). 
Az eljárásom során vizsgáltam azt is, hogy a gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó gyámhatósági intézkedések megtételekor történt-e mulasztás.
	A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítottam, hogy az eljárásra jogosult városi és a megyei gyámhivatalok nem mulasztottak, a fiatal felnőtt érdekében a hiányzó szülői gondoskodás pótlásáról megfelelően és haladéktalanul gondoskodtak, összhangban a Gyvtv. céljaival és alapelveivel.
	Mindezekre tekintettel az utógondozói eljárással kapcsolatban az Alkotmányban deklarált emberi méltósághoz való jog, és az Alkotmányban biztosított ifjúsági jogok sérelmével összefüggésben alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg. Az ügyben ajánlást, kezdeményezést nem teszek.

Budapest, 2001. május 16.

Gönczöl Katalin