OBH 662/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy: adósságkezelési támogatás meghiúsulása az önrész befizetés elmaradása miatt.

Az eljárás megindulása:

A panaszos azért fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert Tata Város Önkormányzata a megkötött szerződés ellenére nem részesítette adósságkezelési támogatásban.

A szociális biztonság sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, melynek során az önkormányzattól beszereztem a kérelemmel kapcsolatos iratokat, melynek alapján a következőket állapítottam meg:

A tényállás:

A panaszos és házastársa 1998. októberében pályázatot nyújtott be az önkormányzathoz, a felhalmozódott távhődíj tartozásának megfizetésének támogatását kérve.

A férj, mint volt kisiparos - munkanélküliként sem jogosult segélyre, ezért a feleség közalkalmazotti fizetéséből éltek négyen, a két kiskorú gyermekükkel. Az önkormányzat bizottsága a kérelmező pályázatát elfogadta, és a szerződés megkötését engedélyezték. A szerződés 3. pontjában az adós vállalta, hogy az önrészt jelentő 38.472 Ft -ot 1999. január 5-ig egyösszegben befizeti, és a befizetés tényét azt követően 3 napon belül az önkormányzatnak igazolja. Az önkormányzat a 22/1998. (IX.30.) számú rendeletében csak kivételes, és rendkívül indokolt esetben engedélyezte az adósságkezelési támogatást vissza nem térítendő támogatásként nyújtani. A szerződés 4. pontja szerint a panaszos az adóssága 70 %-át kitevő 90 ezer Ft-ot 24 havi 3.750 Ft-os részletekben kamatmentesen fizetheti meg, ha újabb hátraléka nem keletkezik.

Az önrészt határidőn belül nem fizette meg, ezért az önkormányzat a befizetésére - eredménytelenül - felszólította, majd a szerződést érvénytelennek minősítette. A panaszos 1999 augusztus 7-én újabb kérelmet nyújtott be, melyben jelezte, hogy a módosított kormányrendelet alapján kéri a szerződés ismételt megkötését. Az önkormányzattól azonban augusztus 31-ig nem kapott választ, és a szerződés megkötésére irányuló kérelmét csak 1999. november 9-én utasították el.

A panaszos az önkormányzatnak írott újabb levelében kifogásolta, hogy az önkormányzat - a sajtóban megjelent hírekkel ellentétben - csak visszatérítendő támogatásként nyújtotta a 70 % -ot, annak ellenére, hogy az a központi forrásból megtérül. A panaszosnak az önkormányzat részéről a Közigazgatási és Szervezési Iroda vezetője válaszolt, de csupán azt közölte, hogy az eljárásuk jogszerű volt. Az adós 2000. január 3-án újabb kérelmet nyújtott be, amelyben azt vállalta, hogy a jegyzett adósságának a 30 %-át három hónapon belül megfizeti, ha a szerződés alapján az önkormányzat a 70 %-ot " elengedi. Ezt az újabb kérelmet is elutasították. 

A panaszos sérelmezte, hogy az önkormányzat a kormányrendeletnek nem tett eleget, amikor az adósságának 70 %-át nem engedte el, hanem csak annak részletekben történő megfizetésére adott lehetőséget.
Alkalmazott jogszabályok:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

96/1998.(V.13.) Korm. r. a szociálisan hátrányos helyzetben lévők adósságterhének enyhítéséről és lakhatási körülményeinek javításáról

5. § (1) Az önkormányzat az adóssal kötött szerződés keretében adósságkezelési támogatást nyújthat, amelynek összege nem haladhatja meg az adósságkezelési támogatás körébe bevont, az adóst terhelő tartozások együttes összegének 70%-át (2) Az adósságkezelési támogatás nyújtható - az önkormányzat rendeletében foglaltak szerint - visszatérítendő vagy vissza nem térítendő támogatás formájában. (3) c./ Az adósságkezelési támogatás körébe vonható tartozás a legalább hathavi lakbérhátralék;

8. § (1) Az önkormányzat az adósságkezelési formák 5-7. § szerinti alkalmazása során kifizetett összeg 55%-át (...) igenyelheti a központi költségvetéstől az abban megjelölt keretösszeg erejéig.

13. § (2) Az önkormányzat az 1998. szeptember 30. napjáig kihirdetett rendelet alapján az adóssal 1998. december 31. napjáig megkötött szerződésekre kifizetett összegek után igényelhet a központi költségvetéstől támogatást.
A támogatás a) hitelintézettel kötött lakáscélú kölcsönszerződésekből fennálló tartozás adósságkezelése esetén 2001. november 20. napjáig, b) egyéb adósságkezelés esetén 1999. november 20. napjáig igényelhető.

A 94/1999. (VI. 23.) Korm. rendelettel módosított szöveg:
13. § (2) Az önkormányzat az 1998. szeptember 30. napjáig kihirdetett rendelet alapján az adóssal 1999. augusztus 31. napjáig megkötött szerződésekre kifizetett összegek után igényelhet a központi költségvetéstől támogatást. A hitelintézettel kötött lakáscélú kölcsönszerződésekből fennálló tartozás adósságkezelésére vonatkozóan az 1999. szeptember 30. napjáig kihirdetett, illetve módosított rendelete alapján az adóssal 1999. december 31. napjáig kötött szerződésekre kifizetett összegek után igényelhet az önkormányzat a központi költségvetéstől támogatást.

A vizsgálat megállapításai:

Tata Város Önkormányzata a 96/1998. (V.13.) Kormányrendelet alapján megalkotta a 22/1998.(IX.30.) sz. rendeletét a szociálisan hátrányos helyzetben lévők adósságterhének enyhítéséről. Az Önkormányzat Egészségügyi, Szociális és Családvédelmi Bizottsága az 1998. december 15-i ülésén a panaszos kérelmét támogatta, és részére az adósság 70 % -ának erejéig visszatérítendő támogatásra vonatkozó szerződés megkötésére adott lehetőséget.

A tatai önkormányzat nem minősül az országos átlagot jelentősen meghaladó munkanélküliséggel sújtott településnek ezért a központi költségvetésből az általa, adósságkezelésre kifizetett összeg 55 % -ának megtérítésére tarthatott igényt. A módosított 13. § (2) bekezdés alapján azonban csak akkor igényelhette az adóssal 1999. VIII. 31. napjáig megkötött szerződésekre kifizetett összegek után központi támogatást, ha a saját rendeletét módosította a 94/1999. (VI. 23.) Korm. rendeletet követően. A kormányrendelet a határidő módosításával azonban csak lehetőséget adott az önkormányzatoknak a rendeleteik módosítására, de arra kötelezést nem tartalmazott.

A vizsgálatom megindításakor figyelembe vettem, hogy az önkormányzat az eljárásban szociális alapellátást biztosító szervezetként szerepelt. Az önkormányzat a kormányrendelet alapján nem volt köteles rendeletet alkotni, illetve a kormányrendelet módosítását követően sem volt köteles a saját rendeletét módosítani.

Az önkormányzat testülete a panaszos kérelmének elfogadásával lehetőséget biztosított számára, hogy az 1998-ban megállapított adósságának 70 %-át kamatmentesen, részletekben fizethesse meg, ha a 30 % megfizetését igazolja. A rendelet nem tartalmaz rendelkezést arra vonatkozóan, hogy az önkormányzat ajánlata meddig áll fenn, arra csupán a kormányrendeletben meghatározott feltételek alapján a szerződés írt elő határidőt az adósnak. Az önkormányzat által közölt adatok szerint a képviselőtestület a rendeletét nem módosította, ezért a megkötött szerződés - mivel az adós az által vállalt feltételt, hogy a 30 % önrészt 1999. január 5-ig megfizeti, nem teljesítette - érvényesen nem jött létre. Az önkormányzati rendelet módosításának hiányában a kormányrendelet módosítása ellenére sem volt lehetőség az adóssal új szerződéskötésre.

Az önkormányzatot a visszatérítendő támogatásként nyújtott összegek után is megillette költségvetési támogatás, az adósoktól a kamatmentes hitelek törlesztéséből befolyó összeget az önkormányzat ismételten felhasználhatta, de kizárólag szociális, lakásfenntartási támogatásra. A kormányrendelet alapján az adósságnak csupán a 70 % vonható az adósságkezelés körébe, ami azt jelenti, hogy a fennmaradó 30 %-ra nem adható további támogatás, még részletfizetési kedvezmény sem. Az önkormányzat szuverén döntésén múlik, hogy visszatérítendő, vagy vissza nem térítendő támogatást nyújt a rászorulóknak, különös tekintettel arra, hogy az adós terhelő minden 100 forintból 30 Ft-ot fizetne csak az adós, és 70 Ft-ot az önkormányzat. Ebből utólag igényelhet 38,5 Ft-ot az központi költségvetésből.

Mivel az esetek jelentős részében az adósok az önkormányzati közszolgáltató vállalatoknak tartoztak, ezért az önkormányzat anyagilag is érdekelt volt abban, hogy minél több adóssal kösse meg a szerződést. A panaszos esetében a szerződés teljesítését csak az akadályozta, hogy az adós a vállalását nem tudta határidőben teljesíteni. A panaszos szerződésének megújítása sem jelentett volna megoldást, mert az önrész megfizetését az újabb beadványában is csak részletekben vállalta, és azt az önkormányzat rendelete nem tette lehetővé.

Tekintettel arra, hogy az önkormányzat eljárásának vizsgálata során magasabb rendű jogszabállyal ellentétes szabályozást, illetve a szociális biztonság sérelmével járó intézkedést nem tapasztaltam, ezért az eljárásomat alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság megállapítása nélkül megszüntettem.

Budapest, 2000. április 10.

Dr. Polt Péter