OBH 627/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása
	A Népszava című lap 2000. február 2-i száma "Ötven éve dübörög, csattog a gyár" címmel cikket közölt a Dunaferr Lőrinci Hengermű Kft. működéséről. A cikk szerint az üzem közelében élők éjjel-nappal kénytelenek elszenvedni a gyárból kicsapódó "fémkoncert" éles hangjait.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazással élve a fenti cikk alapján a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog érintettsége folytán hivatalból vizsgálatot indítottam.
	Vizsgálatom során az 1993. évi LIX. törvény 18. § (2) bekezdése alapján arra kértem a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség hatósági igazgató-helyettesét, hogy tájékoztasson a Felügyelőség intézkedéseiről, különös tekintettel arról, hogy végeztek-e műszeres zajmérést az üzem környezetében. Tájékoztatást kértem arról is, hogy mikor és milyen tartalmú lakossági panaszok érkeztek a Felügyelőséghez, továbbá milyen zajcsökkentő beruházásokra került sor az üzemben. A válasz ismeretében az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat XVIII. kerületi Intézetének főorvosától kértem további felvilágosítást.

A megállapított tényállás
	A Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség 2000. február 1-jén zajkibocsátás teljesítését ellenőrző mérést végzett a Dunaferr Lőrinci Hengermű Kft. környezetében. A zajkibocsátási határértékeket az első fokú környezetvédelmi hatóság az 1995. május 8-án kelt határozatában állapította meg, teljesítési határidőként az 1995. július 1-jei időpontot jelölte meg.
	A vizsgálat megállapította, hogy a Hengermű környezetében lévő építmények védendő homlokzatai előtt veszélyes mértékű zaj lép fel. A Hengersor u. 55-65. és a 67-71. számú lakóépületek előtt éjjel a zajkibocsátás 66 dBA, amely 19 dB-vel haladja meg a megállapított zajkibocsátási határértéket.
	A Felügyelőség 2000. április 13-án a Dunaferr Lőrinci Hengermű Kft-t 1.501.596. Ft. zajbírság megfizetésére kötelezte a zajkibocsátási határértékek túllépése miatt. A határozat indokolása említést tesz az üzem környezetében élők 1994 februárjában kelt panaszbejelentéséről. A Felügyelőség ekkor helyszíni szemlét tartott, melyen az üzemeltető vállalta, hogy a telephely környezeti, ellenőrző zajmérését elvégezteti és a zajkibocsátási határértékek megállapításához kérelmet nyújt be a Felügyelőséghez.
	Az UNITON Környezetvédelmi és Szolgáltató Bt. 1994 augusztusában nappal és éjjel elvégzett mérésének eredménye azt mutatta, hogy a létesítmény zajkibocsátása a vonatkozó előírásoknak nem felel meg. A legnagyobb túllépés mértékszáma 26 dB volt, éjjel.
1995 júliusában a Kft. környezeti zajcsökkentési tanulmánytervet készíttetett, amely tartalmazta a javasolt zajcsökkentési megoldásokat.
	Ezt követően a Kft. kérelemmel fordult a Felügyelőséghez, melyben a megállapított zajkibocsátási határértékek teljesítésének határidejét kérte meghosszabbítani 1998. december 31-ig. A Felügyelőség a kérelmet elfogadta azzal, hogy a zajcsökkentési beruházás alakulásáról folyamatos tájékoztatást kér.
	A Kft. 2000. január 27-én, majd február 29-én adott tájékoztatást az 1995-1999. között végzett zajcsökkentésre irányuló intézkedéseiről, beruházásairól. A Kft. ügyvezető igazgatója e tájékoztatókban részletesen beszámolt a már megvalósult beruházások költségéről is, valamint a 2000. évre tervezett célkitűzésekről.
	1999 augusztusában ismételt lakossági panaszbejelentés érkezett a Felügyelőségre, mely szerint a Hengermű által kibocsátott zaj továbbra is elviselhetetlen mértékű. Ezt követően, 2000. február 1-jén került sor az ellenőrző zajmérésre. Az erről készült vizsgálati jegyzőkönyv értékelése szerint az üzemi létesítmény zajkibocsátása a vonatkozó előírásoknak nem felel meg.
	2000. április 11-én a Felügyelőség az ÁNTSZ Budapest XVIII. kerületi Intézetének küldött megkeresésében beszámolt az ellenőrző zajmérés eredményéről, továbbá a 12/1983. (V.12.) MT rendelet 15. § (1) bekezdése alapján kérte a közegészségügyi hatóság véleményét arról, hogy a fellépő veszélyes mértékű zaj a környezetre közvetlen, súlyos veszélyt jelent-e.
	Az ÁNTSZ 2000. június 26-án helyszíni szemlét tartott, melyen az üzem vezetője azt a tájékoztatást adta, hogy a februári zajvizsgálat óta számos zajvédelmi, zajcsökkentési intézkedés történt és ezek eredményeképpen - saját zajvizsgálatuk szerint - a legkritikusabb irányban a Hengersor u. 69-71. sz. lakóépületnél 3-4 dB mértékű zajcsökkentést értek el, amellyel a jelenleg hatályos zajkibocsátási határérték 15 dB mértékű túllépése állapítható meg.
	A 2000-ben elvégzendő zajcsökkentési munkáktól azt várják, hogy a zajkibocsátás tovább csökken, különösen a Vaslemez u. irányában lehet jelentős javulásra számítani. A Kft. 2000. január 1. - június 30. között 37,3 M Ft-ot fordított zajcsökkentésre. Az idei év második felében további 27,8 M Ft. felhasználását tervezik erre a célra.
	Az ÁNTSZ álláspontja az volt, hogy a környezetvédelmi hatóság által feltett kérdésben a jelenleg folyó zajvédelmi intézkedések eredményeinek ismeretében és a lakosság körében elvégzendő célvizsgálat alapján lehetne a közegészségügyi véleményt kialakítani. E célvizsgálat eredményeiből következtetni lehetne a lakosságnak az üzem zajáról alkotott véleményére és esetleg az üzemtől származó zajterhelésnek a lakosság egészségi állapotára gyakorolt hatásaira.
	Az UNITON Környezetvédelmi és Szolgáltató Bt. 2000 júliusában elvégezte a Hengermű környezetének háttérzaj vizsgálatát. A vizsgálat célja az üzemi létesítmény üzemmentes állapotában annak zajkibocsátása által érintett környezetben az alapzaj műszeres vizsgálata, továbbá más, zajos üzemek által keltett zajterhelés mérése. Az alapzaj-mérés a létesítmény üzemmentes állapotában, helyileg változó feltételek mellett történt: a Hengersor u. Új temető u. kereszteződésétől a Reviczky u. felé eső belátható távolságban járműelhaladást nem engedtek meg; az Új temető u. átmenő forgalmát megengedték, de kirívó hangú járművek elhaladását nem. A méréseket vasúti szerelvény elhaladása idején, továbbá repülőgép-hang hatásidejében szüneteltették. Más vizsgált utcák (pl. Hengermű u. Vaslemez u.) esetében járműelhaladáskor, repülőgép-hang hatásidejében, kutyaugatás időszakában és természeti hangok (madarak, falevelek stb.) fellépése idején szüneteltették a méréseket.

Az ügy jogszabályi háttere
•	A zaj- és rezgésvédelemről szóló 12/1983. (V.12.) MT rendelet 2. § (1) bekezdésének a) pontja úgy szól, hogy a rendelet alkalmazásában veszélyes mértékű zaj a levegőnek az emberi környezetben észlelhető olyan mértékű és minőségű nyomásingadozása, amely meghaladja a megengedett zajterhelési (zajimissziós), illetőleg zajkibocsátási (zajemissziós) határértéket.
•	A 12. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a környezetvédelmi hatóság meglevő üzemi létesítményre - a 9. § (2) bekezdésében meghatározott módon - zajkibocsátási határértéket állapíthat meg és előírhatja annak teljesítési határidejét.
•	A 15. § (1) bekezdése szerint a környezetvédelmi hatóság - az első fokú közegészségügyi hatóság véleményének figyelembevételével - elrendelheti a veszélyes mértékű zajt és rezgést okozó tevékenység korlátozását, illetőleg felfüggesztését, ha a kötelezett nem teljesíti a 12. § (1) bekezdése alapján előírt kötelezettségét, és a mulasztásból a környezetre közvetlen, súlyos veszély származhat.
•	A 21. § (2) bekezdése alapján bírság fizetésére kell kötelezni az üzemeltetőt akkor is, ha a környezetvédelmi hatóság által megállapított határidőt követően a meglévő üzemi létesítmény által okozott zaj továbbra is meghaladja a megállapított zajkibocsátási, illetőleg az okozott rezgés meghaladja a megengedett rezgésterhelési határértéket.

Az érintett alkotmányos jog
	Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban.
	A Magyar Alkotmány 70/D. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A vizsgálat megállapításai
	Az 1994 augusztusában végzett zajmérés megállapította, hogy a létesítmény zajkibocsátása a vonatkozó előírásoknak nem felel meg. A legnagyobb túllépés mértékszáma ekkor 26 dB volt, éjjel.
	Az újabb, 2000. február 1-jén lefolytatott vizsgálat hasonló eredményt hozott. Ekkor a legnagyobb túllépés 19 dB volt, azonban a vizsgálati jegyzőkönyv szerint további mérési pontok esetében is jelentős a túllépés, különösen éjjel. A túllépéssel érintett lakószobák száma 20, intézmény helyiségek száma pedig 31.
	Az ittlakók hosszabb ideje kénytelenek elviselni a lakókörnyezetben fellépő veszélyes mértékű zajt.
	Az UNITON 2000. júliusi vizsgálata szerint az érintett területen - a Hengermű üzemmentes állapotában - az alapzajban más üzemi létesítmények működése is szerepet játszik, mint például a Rába Kispesti Öntöde és Gépgyár vagy a Lőrinci Textil Kft. Az UNITON jelentésének "Értékelés" pontja leszögezi, hogy "Kiemelt jelentőséggel a Hengersor utcát kezeljük. Egyrészt az üzemi zajkibocsátás (az üzemindítás után) várhatóan itt jelentős lesz, másrészt több egyéb üzemi zaj is érvényesül".
Megállapítható tehát, hogy a magas zajszínt okozója nem kizárólag a Hengermű, hiszen annak üzemszüneti állapotában, a forgalom kizárásával végzett vizsgálat egyes mérési pontokban viszonylag magas értékeket állapított meg.
	A 12/1983. (V.12.) MT rendelet a zajbírság kiszabása mellett lehetőséget biztosít a környezetvédelmi hatóság számára, hogy elrendelje a veszélyes mértékű zajt és rezgést okozó tevékenység korlátozását vagy felfüggesztését, ha a kötelezett nem teljesíti a zajkibocsátási határértéket, és a mulasztásból a környezetre közvetlen, súlyos veszély származhat.
A tevékenység korlátozásának vagy felfüggesztésének elrendelése a környezetvédelmi hatóság hatáskörébe tartozik, azonban ehhez szükséges az első fokú közegészségügyi hatóság véleményének figyelembevétele is.
	A közegészségügyi hatóság álláspontja szerint a 2000. februári zajvizsgálat eredményei az azóta történt változások miatt jelenleg már nem érvényesek, ezért azokra nem lehet a szakvéleményt alapozni. Ezen kívül a még az idén várható beruházások további javulást eredményezhetnek, továbbá a zajkibocsátási követelmények esetleges indokolt módosítása is befolyásolhatja a határérték túllépés mértékét.
	Megállapítható, hogy az ügyben érintett első fokú környezetvédelmi hatóság több érdemi intézkedést tett: határozatában zajkibocsátási határértékeket állapított meg, ellenőrző zajmérést végzett, a határérték túllépés miatt az üzemeltetőt zajbírság megfizetésére kötelezte, végül élve az MT rendelet adta lehetőséggel, a tevékenység korlátozásának, illetőleg felfüggesztésének esetleges elrendeléséhez szükséges véleményt kért az első fokú közegészségügyi hatóságtól. Fentiek alapján a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség eljárásával összefüggésben alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg.
	A tevékenység korlátozásának, illetőleg felfüggesztésének elrendelésére nem kerül sor, mert a 2000. februári mérési eredmények jelenleg már nem alkalmazhatók.
	A februári zajmérés óta tett zajvédelmi intézkedésekkel 3-4 dB mértékű zajcsökkenést értek el, a túllépés így 15 dB. A további munkálatok feltehetően újabb csökkenést eredményeznek majd, azonban kérdéses, hogy a zajszint mikor éri el az előírt határértéket. Kétségtelen ugyanakkor, hogy az üzem jelentős összegeket fordít zajcsökkentésre: 1998 - 2000. június 30. között több mint 110 millió Ft-ot.
	Az ÁNTSZ szakvéleményében kifejtette, hogy "véleményünk szerint a hivatkozott MT rendelet szerinti 'környezetre közvetlen, súlyos veszély'-t a zajterhelési, illetőleg a zajkibocsátási határérték dB-ben kifejezett túllépése alapján önmagában általában nem lehet kijelenteni (a zajvédelmi körülmények nem tartalmaznak ilyen határvonalat) de természetesen létezhet olyan kirívó mértékű zajokozás, amikor ez is elegendő lehet."
	Az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége a szakkérdésekben adott állásfoglalások vizsgálatára, ezért a közegészségügyi hatóság szakhatósági véleményét elfogadom. A zajhatás egészségre gyakorolt hatásának értékelését az országgyűlési biztos nem végezheti el. Az ÁNTSZ XVIII. kerületi Intézete a környezetvédelmi hatóság hozzá intézett megkeresésének eleget tett, a Hengermű zajkibocsátásáról közegészségügyi szempontból nyilatkozott. A konkrét esetben egyébként további problémát okoz, hogy a zaj nappal és éjjel egyaránt jelentős, az éjjeli adatok alig térnek el a nappal mért értékektől.
	Kezdeményezéssel élni nem kívánok, mivel az érintett szervek a hatáskörükbe tartozó intézkedéseket megtették. Felkérem azonban a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség Igazgatóját és az ÁNTSZ XVIII. kerületi Intézetének Tisztifőorvosát, hogy az ÁNTSZ állásfoglalásában leírt vizsgálatokat, elemzéseket végezzék el. Emellett szükségesnek tartom azt is, hogy az érintett hatóságok a Hengermű zajcsökkentésre irányuló tevékenységét folyamatosan ellenőrizzék és arról engem tájékoztassanak.

Budapest, 2000. augusztus 24.

Gönczöl Katalin