OBH 611/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr.Kiss Anikó

Az eljárás megindulása
	F.T. (továbbiakban: a panaszos) az I. Kerületi Rendőrkapitányság eljárását sérelmezte. Beadványában leírta, hogy a Rendőrkapitányság Közrendvédelmi Osztályának beosztottjai indok nélkül, kényszerítő eszköz alkalmazásával előállították, és négy órán át fogva tartották. Az intézkedő rendőrök azt is megakadályozták, hogy hozzátartozóit előállításáról értesítse. Szabadon bocsátását követően panaszt akart tenni a vele szemben alkalmazott eljárás miatt, de a panasz jegyzőkönyvbe foglalását az ügyeletes tiszt megtagadta.
	A panasz alapján az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság szerves részét képező tisztességes eljáráshoz és az Alkotmány 55. § (1) bekezdésében foglalt személyi biztonsághoz való joggal összefüggő visszásság gyanúja miatt az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese vizsgálatot indított.

A megállapított tényállás
	A panaszos összeszólalkozott a vele egy lakásban élő értelmi fogyatékos sógorával. A szóváltást dulakodás követte, ami a lakáson kívül, a lépcsőházban is folytatódott. Panaszos sógora az ütlegelés elől a szomszéd lakásba menekült, ahonnan kihívta a rendőrséget. Az I. Kerületi Rendőrkapitányság helyszínre érkező járőreinek elmondta, hogy a panaszos már máskor is bántalmazta, ilyenkor szeszes italtól befolyásolt állapotban van, így cselekedetei kiszámíthatatlanok. Panaszos sógora az őt ért tettlegesség miatt még aznap feljelentést tett. A járőrök panaszost bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja miatt előállították, az előállítás okáról tájékoztatták, azt is lehetővé tették számára, hogy édesanyját és feleségét értesítse. A feleséggel folytatott, hosszúra nyúló, információt nem tartalmazó telefonbeszélgetést azonban az egyik járőr megszakította. A panaszos megbilincselésére alkoholos állapota és agresszivitása miatt került sor. Az előállítást követően panaszost ittas állapota miatt az előállító helyiségben helyezték el. Négy óra múlva bocsátották szabadon, ekkor már józan, nyugodt magatartást tanúsított. Panaszos a rendőri intézkedés ellen írásban tett panaszt. A kapitányságvezető a panaszt kivizsgálta, a járőrök eljárását jogszerűnek ítélte. A határozat ellen panaszos fellebbezett. A fellebbezést elbíráló budapesti rendőrfőkapitány a kifogásolt határozatot az indokolás hiányosságai miatt megsemmisítette, és az első fokú rendőrhatóságot új határozat meghozatalára utasította. Az I. Kerületi Rendőrkapitányság vezetője az ismételt felülvizsgálat során a rendőri intézkedést továbbra is jogszerűnek találta. Panaszos az újabb határozat ellen is fellebbezett. Fellebbezését a budapesti rendőrfőkapitány elutasította, az első fokú határozatot helyben hagyta. Időközben a panaszos ellen indult büntetőeljárás bírói szakba  került, a bíróság a panaszost könnyű testi sértés elkövetése miatt pénzbüntetésre ítélte. 

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

•	A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény

•	A rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény

A vizsgálat megállapításai
	A rendőr a közbiztonság érdekében a hatóság elé állíthatja azt, aki bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható. Erre a közbiztonság és a belső rend védelmével megbízott rendőri szerveknek a rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (továbbiakban: Rtv.) 33. § ad felhatalmazást. Az előállítással a személyi szabadságot csak a szükséges időtartamig, de legfeljebb 8 órán át lehet korlátozni. A lakóház lépcsőházában folytatott hangos dulakodás azon túl, hogy zavarta a ház lakóinak nyugalmát, riadalmat is kelthetett. A kiérkező rendőrök a rend helyreállítása érdekében, a szomszédok és panaszos sógorának elmondása alapján bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható személlyel szemben alkalmazták intézkedésként az előállítást. A panaszos személyi szabadságának korlátozására, megbilincselésére bűncselekmény elkövetésének gyanúja mellett alkoholos állapota és az abból eredő agresszivitása szolgáltatott okot. Az eljáró rendőr az Rtv 48. § szerint jogosult a személyi szabadságában korlátozni kívánt személyt támadásának vagy ellenszegülésének megakadályozása, illetve megtörése érdekében megbilincselni. A panaszos esetében a szabadság korlátozásának időtartama nem haladta meg a törvényben meghatározott intervallumot, szabadon bocsátására kijózanodását követően azonnal sor került.
	Az Alkotmány 55. § (1) bekezdése szerint - összhangban a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezség Okmánya 9. cikk 1. pontjával, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló 5. cikk 1. pontjával - mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani. A büntetőeljárás és a nyomozó hatóságok egyes intézkedései az állampolgári jogok korlátozásával járnak, ebben a körben esik korlátozás alá a személyi szabadsághoz való jog is. A szabadságkorlátozás  feltételeit és módját a Büntetőtörvénykönyv, a büntetőeljárásról és a rendőrségről szóló törvények az alkotmányos előírások alapulvételével határozzák meg. Az eljáró hatóságok különös gonddal kötelesek ügyelni a szabadságkorlátozó intézkedések törvényességére, és folyamatosan vizsgálniuk kell a szabadságkorlátozás további fenntartásának szükségességét is. A rendelkezésemre álló adatok, a rendőri jelentések, a meghallgatásokról készült jegyzőkönyvek alapján megállapítom, hogy a panaszos személyi szabadságának korlátozása indokolt volt, az nem haladta meg a szükséges és célszerű mértéket, így alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg.
	Arra utaló adatot, hogy a panaszos rendőri intézkedést sérelmező szóbeli panaszának jegyzőkönyvbe foglalását megtagadták volna, vizsgálatom során nem találtam. Tekintettel arra, hogy a rendőrség eljárását sérelmező panaszok között nagyon gyakoriak az ehhez hasonlóak, felhívom a kapitányságvezető figyelmét a szóbeli panaszok jegyzőkönyvezésére vonatkozó hatósági kötelezettség mindenkori teljesítésének - alkotmányossági szempontok által is indokolt - szükségességére.

Budapest, 2002. február 5.

Takács Albert