OBH 603/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Nagy Tiborné

Az eljárás megindítása
	A panaszos azzal fordult az országgyűlési biztoshoz, hogy szomszédja lakóházát részben az ő ingatlanára, utcai kerítését pedig az útra építette úgy, hogy a panaszos nem tudja megközelíteni a saját telkét. Többször kért intézkedést a Zalakarosi Polgármesteri Hivataltól és a Zala Megyei Közigazgatási Hivataltól, de mindannyiszor sikertelenül. Végül a polgármester azt javasolta neki, hogy forduljon az országgyűlési biztoshoz. 
A vizsgálat az Alkotmány 13. § (1) bekezdésben foglalt a tulajdonhoz, az 57. § (1) bekezdésben deklarált a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.
	A vizsgálatot a Közigazgatási Hivatal és a Polgármesteri Hivatal által megküldött iratok és tájékoztatás alapján folytattam le. 

Alkalmazott jogszabályok
•	1997. évi LXXVIII. törvény Az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
•	46/1997. (XII.29.) KTM rendelet az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról
•	1964. évi III. törvény Az építésügyről (előző Étv.)
•	2/1986. (II.27.) ÉVM rendelet az Országos Építésügyi Szabályzat közzétételéről (OÉSZ)
•	253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (OTÉK)
•	1957. évi IV. törvény Az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
•	1990. évi LXV. törvény A helyi önkormányzatokról
•	1988. évi I. törvény A közúti közlekedésről
•	30/1988. (IV.21.) MT rendelet Az 1988. I. törvény végrehajtásáról
•	16/1997. (XII.16.) Kr. Zalakaros rendezési tervének jóváhagyásáról

Megállapított tényállás
	A panaszos ingatlana Zalakaroson a Panoráma útból nyíló L alakú magánúton közelíthető meg. A panaszolt építkezés ingatlana az L alak és a Panoráma út által bezárt hegyes szögű terület. A panaszos az építési hatóságoktól két ügyben kért intézkedést és két eljárás is folyt. Az egyik a panaszolt szomszéd lakóházának, a másik a kerítésének az építési - fennmaradási engedélyezési eljárása.
A lakóházról az elsőfokú építési hatóság a használatbavételi engedélyt megadó határozatában megállapította: "A 1314 hrsz.-ú szomszédos ingatlan tulajdonosa többször bejelentette, hogy ... a telekhatárra építette lakóépületét, illetve tetőszerkezete 30-40 cm-rel átlóg az ő területére. Az OÉSZ 50. § (2) bek. b) pontja megengedi az oldalhatárra való építkezést és a tető 2 m magasság feletti, max. 0,5 m-es átnyúlását a szomszédos ingatlanra. A megépült lakóépület nem lépi túl ezen előírásokat."
Ezt a határozatot a panaszos nem fellebbezte meg.
	A kerítés ügyében szakértő bevonásával járt el az építési hatóság. A szakértő geodéziai felmérése rögzítette a jogi telekhatárt, a panaszolt kerítés külső (idegen ingatlan felőli) kontúrját és a Panoráma út burkolatának szélét. A kerítés a Panoráma út felől a szomszéd saját ingatlanán belül helyezkedik el, és csatlakozik a mellette lévő telek kerítésvonalához. A teleknek az L alakú út felőli határán a kerítés az L alak területére átlóg. Az eltérés nem éri el az 50 cm-t. A Panoráma út és az L hegyes szögű sarokpontján lényegében semmit sem (néhány cm-t) változtat. A sarokponton álló oszlop nagyobb terjedelmével a panaszolt ingatlanán áll. A kerítés építésével - fennmaradásával kapcsolatos eljárás 1997. augusztus 8-tól 2000. novemberéig folyt. A Közigazgatási Hivatal háromszor utasította az elsőfokú építési hatóságot új eljárásra, majd a 2000. november 13-i másodfokú határozatával véglegesen lezárta az ügyet megállapítva, hogy az engedély nélkül felépített kerítés már az első hatósági intézkedés, az építési engedély 1997-es kiadásakor is állt. Tehát arra építési engedély nem, csak fennmaradási engedély lett volna adható - ha az egyéb feltételek fennálltak volna. 
Az Étv. 48. § (7) bekezdése szerint: "Ha a szabálytalanul megépített építményre, építményrészre fennmaradási engedély nem adható, az építésügyi hatóság köteles elrendelni a szabályossá tétel érdekében szükséges munkálatok elvégzését, vagy ha a kötelezett a munkálatok elvégzését nem vállalja, a lebontását."
A (8) bekezdés szerint: "Az építésügyi hatóság az (1)-(7) bekezdés alapján a szabálytalanság tudomásra jutásától számított egy éven belül, legkésőbb azonban az építés befejezésétől - ha nem állapítható meg - az építmény használatbavételétől számított tíz éven belül intézkedhet. A (6) bekezdésben foglaltak és az új eljárás lefolytatása esetén az egyéves időtartam kezdetét a meghatározott idő elteltétől, valamint az engedély visszavonásától, az átalakítási kötelezettségre előírt teljesítési határidő lejártától, illetőleg az új eljárás lefolytatását elrendelő jogerős határozat keltétől kell számítani."
	Az építési hatóság a kerítés bontását első ízben csak (a harmadszorra megismételt új eljárásban) 2000. augusztus 18-án rendelte el, így az intézkedés jóval a rendelkezésre álló egy éven túl született. Ezért a bontás kötelezettségét a másodfokú hatóság törölte. A fennmaradási engedélykérelmet elutasította, de a kerítés a törvény erejénél fogva fennmaradhat.

A vizsgálat megállapításai
	A lakóház ügyében a használatbavételi engedély indoklásában foglaltak a telekhatáron való átnyúlásról helytállóak. Megállapítható, hogy a panaszos alkotmányos jogai a hatóság eljárása kapcsán nem sérültek. Megállapítható továbbá, hogy a panaszosnak közigazgatási jogorvoslati lehetőség a rendelkezésére állt, arról felvilágosították, de azzal nem élt. Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdés alapján a lakóház építésével összefüggő eljárás vizsgálatát lezártam és intézkedést sem kezdeményezek.
	A kerítésépítés ügyében az iratok és a szakértő mérései alapján egyértelműen megállapítható, hogy a közút és a magánút felől a sarokpontnál a túlépítés minimális, az önmagában a gépkocsival való bekanyarodást egyáltalán nem befolyásolja. A bekanyarodást nem a sarkon álló kerítésoszlop akadályozza. Lebontása esetén sem lenne lehetséges a helyén idegen gépkocsival közlekedni, mivel az a panaszolt ingatlana.
	A panaszos az építési hatóságtól azzal az indokkal is kérte a kerítés lebontatását, hogy a város új rendezési terve az L alakú magánútra is 8 m szabályozási szélességet ír elő, mint a környék többi útjára.
	Megállapítottam, hogy az önkormányzat rendezési tervet jóváhagyó 16/1997. (XII.16.) Kr. számú rendelete 1998. I. 1-jétől lépett hatályba. Az 1997-ben már álló kerítés fennmaradásának engedélyezésében a szabályosság megítélése nem történhet az 1998-ban életbelépett rendezési terv alapján. Az 1997-es rendezési terv végrehajtása a városban még a közutak vonatkozásában sem történt meg.
	Az L alakú magánút a panaszos ingatlanán kívül még egyetlen telek megközelítését szolgálja. Ez a telek, az L alak, és az L alak Panoráma út felőli saroktelke egyugyanazon tulajdonosé. Tehát az érintettek a saját érdekükben a saját területükből meg tudják valósítani a magánút szélesítését anélkül, hogy idegen ingatlanból területet igénybe kellene venni. Az, hogy a Panoráma út - amely közterület - szélesítése megtörténik-e és mikor, nem befolyásolja a két érintett telekre való beközlekedés megkönnyítéséhez szükséges magánút, az L alak szélesítését vagy alakváltoztatását.
	A jelenleg hatályos Étv. 7. § (1) bekezdés szerint "A településrendezés célja a települések terület-felhasználásának és infrastruktúra-hálózatának kialakítása, az építés helyi rendjének szabályozása, a környezet természeti, táji és épített értékeinek fejlesztése és védelme, továbbá az országos, a térségi, a települési és a jogos magánérdekek összhangjának megteremtése, az érdekütközések feloldásának biztosítása, valamint az erőforrások kíméletes hasznosításának elősegítése."
	A települési és a jogos magánérdek összhangjának megteremtése az, ha (amennyiben az lehetséges) a magánutat annak a magánterületéből alakítják ki, akinek az érdekét szolgálja. Ellenkező esetben az út lejegyzéséért, az igénybevételért járó kártalanítást közpénzből kell kifizetni. Jelen esetben a kiszolgáló út bővítése a panaszolt szomszéd ingatlanából való lejegyzéssel azzal is járna, hogy az L alak közös tulajdonba kerülne (jelenlegi tulajdonosa és az önkormányzat) vagy az út teljes területét is ki kellene sajátítani.
Az 1988. évi I. törvény 29. § (3) bekezdés szerint: "A közforgalom elől elzárt magánutat a közforgalom számára megnyitni, vagy a közforgalom elől el nem zárt magánutat a közforgalom elől elzárni a magánút tulajdonosának (kezelőjének) a kérelmére, a közlekedési hatóság engedélyével szabad. A magánút közforgalom számára való megnyitásának, illetve elzárásának tényét az ingatlan-nyilvántartásba be kell jegyezni. A bejegyzést a tulajdonosnak (kezelőnek) kell kezdeményeznie."
	32. § (1) bekezdés szerint: "A közúthálózat országos közutakból és helyi közutakból áll. Az országos közutak az állam tulajdonában, a helyi közutak - beleértve a kerékpárutakat is - a települési önkormányzatok tulajdonában vannak. Az egyéb jogi személyek, a jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok, valamint a magánszemélyek tulajdonában álló területen levő utak: magánutak. Magánútnak kell tekinteni az állam vagy az önkormányzat tulajdonában álló területen levő, közforgalom elől elzárt utat, továbbá az állam tulajdonában és a vízügyi igazgatóságok kezelésében levő elsőrendű árvízvédelmi fővonalakon a kerékpáros forgalom számára megnyitott utat is."
	(2) bekezdés szerint: "Ha az (1) bekezdésben megjelölt utak forgalmi jellege (az út jelentősége, forgalmi terhelése és a forgalom összetétele) megváltozik, az e törvény 29. §-a, illetve 46. §-a szerint hatáskörrel rendelkező közlekedési hatóság a közút kezelőjének - magánút esetében tulajdonosának - kérelmére az országos közutat helyi közúttá, a helyi közutat országos közúttá vagy magánúttá, a magánutat helyi közúttá nyilváníthatja. Az utak tulajdonosai ezt követően az utak tulajdonjogának egymás javára, térítés nélkül történő átadásáról a változások ingatlan-nyilvántartáson való átvezetésére alkalmas megállapodást kötnek."
Vhr. 20. § (2) bekezdés szerint: "Magánutat a közforgalom számára megnyitni csak abban az esetben szabad, ha az út a jogszabályi előírásoknak és a biztonságos közúti közlekedés követelményeinek megfelel. Magánút közforgalom számára történő megnyitását, illetőleg a közforgalom elől történő elzárását engedélyező határozatban a közlekedési hatóság feltételeket állapíthat meg."

Ezért az út rendezésének lehetséges módjai:
1)	Változatlanul magánút marad, megváltozott paraméterekkel az érdekelt tulajdonos(ok) telkeiből kiegészítve.
2)	Az érdekelt magántulajdonosok az út területét saját telkeikből kiegészítve átadják az önkormányzatnak, feltéve, hogy azt az önkormányzat elfogadja.
Mindkét esetben az önkormányzat a rendezési tervét a műszaki, természetbeni megoldásnak megfelelően, azt lehetővé téve módosítja. A magánút szélesítéséhez a rendezési terv pusztán a lehetőséget, az érintettek kérelmére a hatóságok az engedélyezési eljárást biztosítják. Az útszélesítést megvalósítani az érintett tulajdonosoknak kell. 
	Megállapítottam, hogy a kerítés ügyében Zalakaros jegyzője mint építési hatóság (nevében eljárók) sorozatosan megsértették az építési - fennmaradási engedélyezési és az államigazgatási eljárási szabályokat. Nem tisztázták a tényállást, nem tartották be a határidőket, határozataikból sem a követendő magatartás, sem az intézkedésük jogalapját képező szabályok nem derültek ki egyértelműen. Az eljárás több éve alatt egyszer sem világosították fel a panaszost arról, hogy az út "kényelmesebbé tételét" más módon lehetséges megoldani, sem arról, hogy a korábban megépült kerítés fennmaradását nem lehet az új rendezési terv alapján elbírálni.
A polgármester az ügy megoldása, a rendezési tervvel kapcsolatos módosítás, a panaszos tényleges lehetőségeinek és teendőinek feltárása és ismertetése helyett az országgyűlési biztoshoz küldte a panaszost.
	Megállapítottam, hogy szomszédjának kerítésépítése és a kerítés jelenlegi helyén való fennmaradása miatt érdemben a panaszos állampolgári jogai nem sérültek. Ezért a tulajdonához fűződő jogaival kapcsolatban visszásságot nem állapítottam meg.
Az építési hatóság eljárásával kapcsolatosan azonban megállapítottam, hogy az a panaszosnak az Alkotmány 57. § (1) bekezdésében foglalt, a tisztességes eljáráshoz való jogával összefüggésben visszásságot okozott. 
Kezdeményezem ezért Zalakaros Város 
•	polgármestere vizsgáltassa felül az L alakú magánút szabályozását a rendezési tervben. Az Étv. 60. § (3) bekezdés által amúgy is előírt, vagy a jövőbeni első tervmódosításkor a két telket kiszolgáló optimális megoldásnak a képviselő-testület elé terjesztéséről gondoskodjon. Mindaddig amíg hivatalának eljárási, tájékoztatási kötelezettsége fennáll, azt teljesíttesse és ne küldje az állampolgárokat máshová, még az országgyűlési biztoshoz sem.
•	jegyzője gondoskodjon róla, hogy a jövőben a vizsgálatomban feltárt és fent részletezett eljárási hibákat a hatósági hatáskörében eljárók ne követhessék el. A folyamatba épített ellenőrzéssel, esetleges felelősségrevonással, személycserékkel gondoskodjék megelőzésükről.

A konkrét ügyben felelősségrevonást azért nem kezdeményezek, mert a négy év alatt a hatósági hatáskörben hibásan eljárók többsége már nem dolgozik a polgármesteri hivatalban. 
Kérem, hogy a megszólítottak állásfoglalásukról az Obtv. 21. §-a alapján 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek. 

Budapest, 2001. július 23.

Lenkovics Barnabás