OBH 433/2000
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka

Vizsgálat megindulása
	Egy nyíregyházi lakos fordult az Országgyűlési Biztosok  Hivatalához sérelmezve azt, hogy annak ellenére, hogy sikeresen elvégzett egy személy- és vagyonőri tanfolyamot, nem kap a rendőrségtől engedélyt a tevékenység folytatására.
Az ügyben a vizsgálatot a szociális piacgazdasághoz való jog sérelmének gyanúja miatt indítottam.
A vizsgálat során megkerestem a nyíregyházi rendőrkapitányságot, a Nyíregyházi Regionális Munkaerőfejlesztő és Képző Központot, valamint a képzést nyújtó céget.  A megkeresett szervek a leveleimben felvetettekre határidőben és minden részletre kiterjedően válaszoltak.

Megállapított tényállás
	A panaszost a Nyíregyházi Városi Bíróság 1997. június 4-én - többek között - sikkasztás bűntette miatt felfüggesztett börtönbüntetésre ítélte.
A panaszos 1999. június 9-én a Szabolcs-Szatmár Bereg Megyei Munkaügyi Központtól képzési támogatásként 36 ezer Ft-ot kapott annak érdekében, hogy egy személy- és vagyonőri tanfolyamon részt vehessen.
1999. szeptemberében a panaszos sikeresen befejezte a tanfolyamot.
Szeptember 20-án a Nyíregyházi Városi Rendőrkapitányság Igazgatásrendészeti Osztálya 
2-2155/1999. számú határozatában a személy- és vagyonőri igazolvány iránti kérelmét a panaszosnak azzal utasította el, hogy nem felel meg a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi valamint magánnyomozói szakmai kamaráról szóló 1998. évi IV. tv. 5. § (4) bekezdésében szereplő feltételeknek.  A panaszos a határozat ellen fellebbezett arra hivatkozva, hogy ez az egyetlen munkalehetősége.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányság Igazgatásrendészeti Osztálya 036/2-37/00-1999. számú másodfokú határozatában az I. fokú határozatot helybenhagyta és ezzel a panaszos fellebbezését elutasította.

Alkalmazott jogszabályok
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
A többpártrendszert, a parlamenti demokráciát és a szociális piacgazdaságot megvalósító jogállamba való békés politikai átmenet elôsegítése érdekében az Országgyűlés - hazánk új Alkotmányának elfogadásáig - Magyarország Alkotmányának szövegét a következôk szerint állapítja meg:
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlô védelemben részesül.
(2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.
70/B. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a munkához, a munka és a foglalkozás szabad megválasztásához.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

A vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi valamint magánnyomozói tevékenység szabályairól a Személy- és vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai kamaráról szóló 1998. évi IV. tv
5. § (1) Személy- és vagyonvédelmi, valamint magánnyomozói tevékenység személyre szóló, a rendôrség által kiadott igazolvány birtokában végezhetô.
(2) A tevékenység ideiglenes rendôrhatósági igazolvány (a továbbiakban: ideiglenes igazolvány) birtokában is folytatható.
(3) Igazolványt kaphat írásbeli kérelmére
a) az a büntetlen elôéletű, a 20/A. § (2) bekezdésében foglalt korlátozás hatálya alá nem esô, nagykorú, cselekvôképes - magánnyomozó esetében legalább középiskolai végzettséggel rendelkezô - magyar állampolgár, illetôleg nemzetközi szerzôdés alapján külön törvényben erre feljogosított külföldi állampolgár, aki belföldi lakóhellyel, továbbá külön jogszabályban meghatározott szakképesítéssel rendelkezik, és
b) nem folyik ellene három évi vagy ennél súlyosabb tartamú szabadságvesztéssel fenyegetett szándékos bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt büntetôeljárás.
(4) Ha a kérelmezôt személy elleni erôszakos bűncselekmény (Btk. XII. fejezet, I. cím, II. cím 174-176. §), nemi erkölcs elleni erôszakos bűncselekmény [Btk. XIV. fejezet, II. cím 197. §, 198. §, 200. §, 207. § (3) bek. b) pont], hivatali bűncselekmény (Btk. XV. fejezet, IV. cím), hivatalos személy elleni bűncselekmény (Btk. XV. fejezet, V. cím), terrorcselekmény (Btk. 261. §) vagy vagyon elleni bűntett (Btk. XVIII. fejezet) elkövetése miatt elítélték, az igazolvány kiadása iránti kérelem a Büntetô Törvénykönyvrôl szóló 1978. évi IV. törvény hatálybalépésérôl és végrehajtásáról rendelkezô 1979. évi 5. tvr. 30. §-ában meghatározott ideig nem teljesíthetô.

A bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi bizonyítványról szóló 1999. LXXXV tv.
59. § A hatósági erkölcsi bizonyítvány tartalmazza a kérelmezô
a) természetes személyazonosító adatait,
b) büntetlensége, mentesítésben részesülése, továbbá a vádemelés elhalasztása esetén a "bűntettesek nyilvántartásában nem szerepel" közlést,
c) büntetett elôélete esetén az egyes büntetésekre és intézkedésekre vonatkozó adatokat.

A foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló 1991. évi IV. tv.
14. § (1) Támogatható a munkaügyi központ által felajánlott, vagy elfogadott képzése annak a személynek,
a) aki munkanélküli,
b) aki 25. életévét - felsôfokú végzettségű személy esetén a 30. életévét - nem töltötte be, és a tanulói, hallgatói jogviszonya megszűnését követôen munkanélküli járadékra nem szerzett jogosultságot,
c) aki gyermekgondozási segélyben, gyermeknevelési támogatásban, illetôleg terhességi gyermekágyi segélyben, gyermekgondozási díjban vagy ápolási díjban részesül,
d) akinek munkaviszonya várhatóan egy éven belül megszűnik, és ezt a munkaadó a munkavállalóval és a telephely szerint illetékes munkaügyi központtal elôzetesen írásban közölte, vagy
e) aki közhasznú munkavégzésben vesz részt, és a képzésben való részvételt vállalja, továbbá
f) aki munkaviszonyban áll és rendszeres foglalkoztatása képzés nélkül nem biztosítható.
(4) Képzési támogatásként
a) az (1) bekezdés a)-b) pontjában, valamint d)-f) pontjában megjelölt személy esetén
aa) keresetkiegészítés vagy keresetpótló juttatás, valamint
ab) a képzéssel kapcsolatos költségek megtérítése,
b) az (1) bekezdés c) pontjában megjelölt személy esetén a képzéssel kapcsolatos költségek megtérítése
adható.
47. § Az Állami Foglalkoztatási Szolgálat a következô szervekbôl áll:
a) Foglalkoztatási Hivatal,
b) Megyei (fôvárosi) munkaügyi központok,
c) Munkaerô-fejlesztô és -képzô központok.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat célja az volt, hogy megállapítsam, hogy a munkaügyi központ kellően körültekintően járt-e el, akkor, amikor a panaszos képzési támogatás iránti kérelmét támogatta.
Tekintettel arra, hogy röviddel ezelőtt született ugyanebben a témában jelentésem, ezért arra nagyban támaszkodok:
	Az Alkotmány preambulumában mint államcél szerepel a szociális piacgazdaság megteremtése.
A piacgazdaság egyik lényeges eleme a vállalkozás szabadsága.  Az Alkotmánybíróság az 54/1993.
(X.13.) AB határozatában kifejtette, hogy a vállalkozás joga - mint a foglalkozás szabad megválasztásához való alkotmányos alapjog egyik aspektusa - azt jelenti, hogy az állam mindenkinek biztosítja a vállalkozás azaz a gazdasági életben történő tevékenység folytatását.
Ezt a jogot korlátozza a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól és a Személy- és Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamaráról szóló 1998. évi IV. tv. 5. § (4) bekezdése.
Az említett bekezdés megjelöli azokat a bűncselekményeket, melyek elkövetése esetén a bűnügyi nyilvántartásban való szereplés ideje alatt a tevékenység annak ellenére nem folytatható, hogy az érintett személy mentesült-e már a hátrányos jogkövetkezmények alól - ez a feddhetetlenség követelménye.
	A feddhetetlenség a mentesüléshez viszonyítva olyan további hátrányos jogkövetkezmény, mely a Btk-ban szabályozott mentesülés után is terheli a bűncselekmény elkövetőjét bizonyos meghatározott jogviszonyokban.
Tekintettel arra, hogy az állampolgárok a személy- és vagyonőrökre személyük, testi épségük, vagyonuk, titkaik megőrzését bízzák, így közérdek, hogy ezt a tevékenységet csak - a jogszabályi előírásoknak megfelelően - megbízható személyek lássák el, illetve e tevékenységek területén meghatározott ideig ne szerezzenek pozíciókat olyan személyek, akik bűncselekmény elkövetése révén éppen azzal a társadalmi és jogi normarendszerrel kerültek egyszer szembe, melynek védelmét tervezett vállalkozásukkal biztosítani kellene.
Alapvető kriminálpolitikai érdek fűződik ahhoz, hogy az ilyen szolgáltatásokat rendező jogszabályok olyan különös garanciákat tartalmazzanak, melynek megléte minimálisra csökkenti a megbízó kiszolgáltatottságából eredő tényezőket.  Ezt a célt többek között a speciális előéleti követelmények útján lehet biztosítani.
A bűnügyi nyilvántartásban való szereplés, az adott foglalkozásból való kizárási feltétel nem tekinthető cél nélkülinek, ha figyelembe vesszük  a személy és vagyonőri tevékenység követelményeit.
	A célhoz kötöttség után azt vizsgáltam, hogy a jogalkotó az általa kitűzött célhoz arányosnak tekinthető eszközt rendelt-e.
A büntetőjogon kívüli hátrányos jogkövetkezmények két csoportja a büntetett előélethez, vagy ezen belül valamilyen elítéléshez fűződnek.  A büntetett előélethez fűződő hátrányos jogkövetkezmények alóli mentesülés azt a célt szolgálja, hogy az elkövető érdekeit és jogait védje, külső, harmadik személyekkel szemben.  Ezzel szemben a feddhetetlenség célja az, hogy a volt elkövetőt távol tartsa meghatározott ideig bizonyos, a társadalom kiemelt érdekeit szolgáló tevékenység végzésétől. 
	Ezért megállapítottam, hogy nem okoz a vállalkozás szabadságához való joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot  az a jogszabályi rendelkezés, mely bizonyos, jogszabályban meghatározott tevékenység folytatását ahhoz a feltételhez köti, hogy a vállalkozó ne szerepeljen a bűnügyi nyilvántartásban.
	A szociális piacgazdaság "szociális oldala" a munkához és a szociális biztonsághoz való jog.
Mindkettőt intézményesen az átképzés, szakképzés és általában a képzés segíti elő.
A foglalkoztatás elősegítéséről szóló 1991. évi IV. tv megalkotásának célja eredetileg az volt, hogy az átalakulással jelentkező társadalmi-gazdasági válság során kialakult munkanélküliség következményeit enyhítse.  Ennek a válságnak a leküzdésére a modern szociális piacgazdaság kiépítésével kerül sor, ugyanis ettől várhatók azok a megoldások, melyek alkalmasak lehetnek a válság kezelésére.  A szociális piacgazdaság kiépülésével a foglalkoztatással összefüggő folyamatok tartalmát döntően a munkaerőpiac határozza meg.
	Az Ftv célja, hogy átfogóan szabályozza a gazdasági élet szereplőinek teendőit a munkaerőpiaci folyamatok befolyásolásában.
A törvény elsősorban a foglalkoztatáspolitika alakítóinak ( állam, önkormányzat, munkaadók, munkavállalók és az érdekképviseleti szervek) jogait és kötelezettségeit szabályozza.  Ugyanakkor az is nyilvánvaló, hogy foglalkoztatás helyzetét az oktatási rendszer minősége, és a szakképzés rugalmassága is meghatározza.
Az Ftv szabályozza a képzések támogatásának lehetőségét.  Első helyen szerepel az Ftv-ben a képzések elősegítése többek között azáltal is, hogy a képzési költségeket a munkaügyi központ vállalja át a hallgatótól.  Ennek pénzügyi hátterét a munkaadók, a munkavállalók és a költségvetés biztosítja.
Az Ftv-hez fűzött indokolás szerint a képzési támogatás, olyan aktív foglalkoztatás politikai eszköz, mely csak abban az esetben lehet hatékony, ha a munkavállaló képzése olyan szakmában valósul meg, amelyben elhelyezkedése biztosított.  Ez a követelmény azonban a személy- és vagyonőri képzésben részt vett olyan személyek esetében, akik a feddhetetlenségi követelményeknek nem felelnek meg értelemszerűen nem valósulhat meg.
 A vizsgált esetben a munkaügyi központ olyan tanfolyamot finanszírozott, melynek elvégzésével a panaszos nem juthat munkához.
A vizsgálat során nem jutottam olyan írásbeli dokumentációhoz, mely azt bizonyította volna, hogy akár a munkaügyi központ, akár a tanfolyamot szervező cég ellenőrizte volna a jelentkezőket feddhetetlenségi szempontból.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a munkaügyi központ azzal, hogy olyan képzést finanszíroz, mellyel később a tanfolyamot sikeresen elvégző személy nem helyezkedhet el nem csak hogy a képzés finanszírozására rendelkezésére álló pénzügyi kerettel bánik felelőtlenül, hanem a szociális biztonsághoz és munkához való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okoz.

Ajánlás
	1) Az Obtv. 20. §-ában biztosított jogkörömmel élve felkérem a Foglalkoztatási Hivatal főigazgatóját arra, hogy intézkedjen annak érdekében, hogy az országban egységesen a munkaügyi központok a személy és vagyonőri tanfolyamra jelentkezőknél a képzési támogatás iránti kérelemben ne  csak a büntetlen előéletről nyilatkoztassák a kérelmezőt, hanem részletesen térjenek ki az 1998. évi IV. tv. 5. § (4) bekezdésében foglaltakra és ehhez kapcsolódóan kérem a Tisztelt Főigazgató Urat arra is, hogy vegyék fel a kapcsolatot a BM Központi Adatfeldolgozó Nyilvántartó és Választási Hivatal Hatósági és Felügyeleti Főosztály Bűnügyi Nyilvántartó Osztály vezetőjével, aki a munkaügyi központok rendelkezésére tudja bocsátani azt a formanyomtatványt, melyen a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. tv. 12. § -a alapján tájékoztatás kérhető a bűnügyi nyilvántartás adataiból.
	2) Továbbá felkérem a Főigazgató Urat arra is, hogy intézkedjen annak érdekében is, hogy ne finanszírozzák a munkaügyi központok azon személyek személy- és vagyonőri képzését, akik a feddhetetlenségi követelményeknek nem felelnek meg.
	Felhívom a Tisztelt Főigazgató Úr figyelmét arra, hogy korábban egy hasonló ügy vizsgálati jelentésében már ugyanilyen tartalmú ajánlással kellett élnem.

Budapest, 2002. május 16.

Takács Albert