OBH 282/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva 

Az eljárás megindulása
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte az önkormányzat eljárását a csapadék- és belvíz-elvezetési ügyében. A vizsgálat az Alkotmányban biztosított panaszhoz, a tulajdonhoz és az egészséges környezethez  való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos sérelmezte, hogy Göd Város Önkormányzata nem tett eleget a csapadékvíz-elvezetéssel kapcsolatos kötelezettségének. A panaszos öt beadványt nyújtott be az önkormányzathoz, míg választ kapott kérelmére. A választ a panaszos sérelmezte, mivel az lényegében  szankciót is tartalmazott: "Amennyiben az együttműködést megtagadják, a rendőrség közreműködését vesszük igénybe, valamint 100 ezer forintig terjedő bírság és 30 ezer forintig terjedő szabálysértési bírság szabható ki."  A vizsgálat megindítását követően tájékoztatást kértem az önkormányzattól. A válasz tartalmazta, hogy a panaszosnak és a többi lakótársnak a panasza jogos, de a rendkívüli időjárás okozta károk, illetve vízelvezetések helyreállításának a sorrendjét a kötött anyagi lehetőségek miatt rangsorolni kellett. A panaszos és szomszédainak ingatlana Göd egyik mélyen fekvő területén van, esőzések idején a területen nagymennyiségű csapadékvíz gyűlik össze. Az évtizedek során az építkezések miatt több helyen feltöltötték az ingatlanokat, a meglévő vízelvezető árkokat is betemették. A magánterületen és a közterületen húzódó, meglévő  vízelvezető árok felújítására, új nyomvonal kijelölésére az önkormányzat tervet készíttetnek. A kivitelezés költsége 20 millió forint. Az önkormányzat a szűkös anyagi helyzete miatt 2000-ben ezt a tervet nem tudta teljes mértékben megvalósítani, de a megkezdett beruházást folytatják. A panaszos a jegyzőtől több hónap elteltével kapott egy "Tájékoztató" című, részletes válaszlevelet, amely felhívta a figyelmet arra, hogy az ingatlanon belüli természetes vízelvezetésre vonatkozóan az ingatlantulajdonosokat is kötelezettség terheli. Amennyiben a kötelezettségnek nem tesznek eleget, úgy igénybe veszik a rendőrség közreműködését és a bírságok kiszabásának a lehetőségét.

Az ügy jogszabályi háttere

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
A települési önkormányzat feladata, hatásköre, szervei
8. § (1) A települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében különösen: ... az épített éss természeti környezet védelme, ... a vízrendezés és a csapadékvíz elvezetés, a csatornázás, ...
(2) Az (1) bekezdésben foglalt feladatokban a települési önkormányzat maga határozza meg - a lakosság igényei alapján, anyagi lehetőségeitől függően -, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el.

1995. évi LVII. törvény a vízgazdálkodásról 
4. § (1) A helyi önkormányzati feladatok:
a) a helyi vízi közüzemi tevékenység fejlesztésére vonatkozó - az országos koncepcióval összehangolt - koncepció kialakítása és végrehajtásának megszervezése;
b) a vízgazdálkodási feladatokkal kapcsolatos önkormányzati hatósági feladatok ellátása;
c) a természetes vizek fürdésre alkalmas partszakaszainak és azzal összefüggő vízfelületének kijelölése;
d) a helyi víziközművek működtetése, a koncessziós pályázat kiírása, elbírálása és a koncessziós szerződés megkötése;
e) a vízi közüzemi tevékenység körében a település ivóvízellátása, a szennyvízelvezetés, az összegyűjtött szennyvizek tisztítása, a csapadékvíz elvezetése;
f) a helyi vízrendezés és vízkárelhárítás, az árvíz- és belvízelvezetés;
22. § (1) Az ingatlan tulajdonosa (használója):
a) az ingatlant csak úgy hasznosíthatja, művelheti, hogy ezáltal a vizek természetes lefolyását ne akadályozza; a meder, valamint a parti és a part menti létesítmények és egyéb közcélú vízilétesítmények állapotát, üzemeltetését, fenntartását ne veszélyeztesse, továbbá a víz minőségét ne károsítsa;

2/1986. (II. 27.) ÉVM rendelet az Országos Építésügyi Szabályzat közzétételéről (hatályos: 1997. december 31-éig)
Szennyvíz- és csapadékvíz-elvezetés
81. § (1) Minden keletkező szennyvizet és az építési telken, építési területen belül el nem szivárogtatható csapadékvizet közcsatornába kell elvezetni, illetőleg közcsatorna hiányában a vízügyi hatósági előírásoknak megfelelően kell kezelni, tárolni és elhelyezni.

253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (hatályos: 1998. január 1-től)
Szennyvíz- és csapadékvíz-elvezetés
47. § (1) Építményt elhelyezni, ha annak telke előtt közműves szennyvízelvezető (közcsatorna) van csak a közcsatornára való rákötéssel lehet.
(5) Szennyvíz csak zártszelvényű csatornában vezethető. Csapadékvíz, talajvíz és kiemelt bányavíz - a vonatkozó hatósági előírások megtartásával - nyílt árokban is vezethető.
(8) A telek, terület csapadékvíz-elvezetési rendszerét úgy kell kialakítani, hogy a víz a terepen és az építményekben, továbbá a szomszédos telkeken és építményekben, valamint a közterületen kárt (átázást, kimosást, korróziót stb.) ne okozzon, és a rendeltetésszerű használatot ne akadályozza.
(9) A csapadékvíz a telken belül elszivárogtatható, ha ez a telek és a szomszédos telkek, továbbá az építmények állékonyságát és rendeltetésszerű használatát nem veszélyezteti.
(10) A telekről csapadékvizet a közterületi nyílt vízelvezető árokba csak zártszelvényű vezetékben és az utcai járdaszint alatt szabad kivezetni. Amennyiben a vízelvezető árok a közút tartozéka, úgy abba a környezetéből - a telkekről - csapadékvíz bevezetése csak az út kezelőjének hozzájárulásával történhet.

1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról, egységes szerkezetben a végrehajtására kiadott 11/1977. (III. 30.) MT rendelettel 
19. § (1) A panaszt a lehető legrövidebb idő alatt, de legkésőbb a benyújtástól számított harminc napon belül el kell intézni.

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
	A belvíz és csapadékvíz elvezetés hiányosságaival kapcsolatos panaszok ügyében több településről érkezett panasz. Az OBH 5923/1999. számú jelentésemben az Országos Vízügyi Főigazgatóság vezetőjét felkértem mind az egyedi ügyek, mind annak országos vizsgálatára, hogy az országos vízügyi felügyelet a feladatellátását hogyan ellenőrzi, illetve annak elmaradása esetén milyen intézkedéseket tesz, illetőleg tehet. Az országos képet adó jelentésemben több kezdeményezést, ajánlást tettem a települési önkormányzatoknak és a regionális vízügyi igazgatóságoknak, illetve a feltárt visszásságok megoldása érdekében a miniszterelnökhöz fordultam.
	- "Kezdeményezem ezért, hogy az önkormányzat kötelezettségeire és lehetőségeire figyelemmel a lehető legrövidebb időn belül intézkedjen a jelen helyzet felszámolásáról, a csatornarendszer közegészségügyi szempontból is megfelelő szétválasztásáról, a szennyvíz és a csapadékvíz előírásos bekötéséről. Kérem, hogy a polgármester ilyen értelmű előterjesztéssel éljen a testülethez. (Budapest Főv. XIX. ker Kispest Önkormányzat)
	- Felkérem az Alsó-Dunavölgyi Vízügyi Igazgatóság vezetőjét, hogy vízügyi felügyeleti jogkörében járjon el. A vízelvezető árok közegészségügyi szempontból is kielégítő, rendeltetésszerű használhatóságához szükséges hatósági intézkedéseket tegye meg. (Szabadszállás település)
	- Megállapítottam, hogy az önkormányzat mint közszolgáltató az engedély nélküli, szakszerűtlen munkavégzéssel, és a Vízügyi Igazgatóság mint hatóság, a fennmaradási engedélyezés elégtelen eljárásával visszásságot okoztak a panaszosnak a tulajdonához, az egészséges környezethez való jogával kapcsolatban. Mulasztásaik sértik a panaszos jogbiztonsághoz való jogát is.
Ezért kezdeményezem, hogy  a Közép-Dunavölgyi Vízügyi Igazgatóság vezetője a konkrét ügyben a fennmaradási engedélyezési eljárást haladéktalanul folytassa le. A jövőben az engedély nélküli munkavégzések tudomására jutásakor a vízügyi és államigazgatási eljárási szabályoknak megfelelő, kikényszeríthető eredményű eljárásokat folytasson le, és azok végrehajtására is intézkedjen. (Tápiószentmárton település)

1. Az OBH 5923/1999. számú jelentésemben az Országos Vízügyi Főigazgatóság vizsgálatának felhasználásával rámutattam, hogy a vízgazdálkodási feladatokat az önkormányzatok megalakulása előtt sem kielégítően látta el az állam (és a tanácsok). Az amúgy sem kellő mértékben kiépített, a belterületi vízrendezéshez és csapadékvíz elvezetéshez szükséges létesítmények leromlása következett be az elmaradt karbantartások miatt. (E létesítmények szinten tartásán kívül a fejlesztésük is elmaradt.) Az építési fegyelem lazulása, az elmaradt hatósági intézkedések következtében több helyen visszafordíthatatlan - vagy csak nagy összegű közpénzek ráfordításával visszafordítható - műszaki állapotok alakultak ki. A vízügyi hatóság vizsgálatára regálva megállapítottam, hogy ha jogszabály nevesítetten valamely szervezet feladatává tesz egy tevékenységet, nincs helye olyan megállapításnak, hogy ameddig ezt a szervezet is nem gondolja ugyanígy, addig helyette másoknak kell a feladatot ellátni. (Az Ötv. 8. § (2) bekezdése sem vezethet ilyen értelmezéshez.)

2. Az OBH 5923/1999. számú vizsgálatban a konkrét ügyek tanulságai, az Országos Vízügyi Főigazgatóság saját vizsgálatai és szakmai állásfoglalása alapján megállapítható volt, hogy a településeken általában az egészséges környezet vízügyi szempontból való biztosítása, a vízkárok elháríthatósága nem megoldott. Ennek oka a települések többségében elsődlegesen a pénzhiány. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felhatalmazása hiányában ezt az okot nem vizsgálhatja és nem minősítheti. Annyi azonban a vizsgálat alapján megállapítható, hogy az eltérő anyagi helyzetű települések nem feltétlenül e helyzetüknek megfelelően látják el vizsgált feladataikat, eltérően és többnyire elégtelenül. Erre az önkormányzati, a jogalkotásról szóló, a vízgazdálkodási, az épített környezet védelméről szóló, a közúti törvények és végrehajtási rendeleteik ellentmondásai lehetőséget is adnak.
Az önkormányzati törvény szerint az önkormányzat a tulajdonával szabadon rendelkezik; maga határozza meg, hogy a feladatai közül melyiket mikor milyen mértékben és módon látja el; rendeletével határoz területének beépíthetőségéről, és ebben senki, egyetlen szakhatóság mégoly megalapozott szakvéleményét sem kötelező tekintetbe vennie.
A jogalkotásról szóló törvény ugyanis az önkormányzati rendeletalkotásban nem állít ugyanolyan szakmai-jogi garanciákat, mint az országos jogszabályokéban, a sajátosságok megoldását pedig rábízza az önkormányzati törvényre.
A vízgazdálkodásról szóló törvény ugyan a belterületi vízrendezés és csapadékvíz elvezetést az önkormányzatok feladatává teszi, de mivel nem kötelezően ellátandóként, elmaradása még annyira sem számonkérhető, mint a kötelező feladatoké.
Az építési törvény és végrehajtási rendeletei rendelkeznek arról, hogy magánterületről magánterületre, magánterületről közterületre nem (vagy milyen különleges feltételekkel) folyhat a csapadékvíz.
A közúti törvény rendelkezik róla, hogy az út melletti területről nem (vagy milyen különleges feltételekkel) folyhat a víz a közúthoz tartozó árokba. Egyetlen jogszabály sem szabályozza azonban, hogy közútról, más közterületről nem (vagy milyen különleges feltételekkel) folyhat a víz magánterületre.

3.  A vizek  kártételeinek kiküszöbölése,  minimumra csökkenthetősége, az árvizek megelőzése, illetve lehetőség szerinti mederbentartása a környezet mesterséges alakításának jelentős részben függvénye. Ezért a természetes és az épített környezetbe való beavatkozáskor a természeti és műszaki törvényszerűségeket feltétlenül figyelembe kellene venni. A jogalkotáson kívül a jogalkalmazás is kizárólag így lehet eredményes. A települési műszaki jellegű ügyekben (építés, telekalakítás, út-járda-vízépítés stb.) a hatósági hatáskör jelentős részben a jegyzőé, tehát ő a jogalkalmazó. A jegyző munkáltatója az önkormányzat (amely rendeletével az előbb említett hibás szabályok miatt akár arra alkalmatlan területet is kijelölhet beépítésre), ő felel az önkormányzat költségvetésének összeállításáért (amelybe pénzhiány vagy egyéb okok miatt nem tervezi, tervezheti be a szükséges munkákat - például csatornázást), az engedély nélküli munkavégzést le kellene állítania (miközben a saját munkáltatója a munkát végeztető), hivatalbóli eljárásokat kellene kezdeményeznie különböző állagmegóvások érdekében, szabálytalan állapotok felszámolására stb. (miközben a kötelezendő legnagyobb földterület és ingatlantulajdonos a településeken általában maga az önkormányzat). Amennyiben az eljárásában a saját önkormányzata az érintett, kérheti a közigazgatási hivataltól más eljáró hatóság kijelölését (saját munkáltatója kötelezésének ügyében). Magántulajdonosokat csapadékvíz elvezetésre kellene köteleznie, miközben nincs befogadó, amelyet a saját önkormányzatának kellene létesítenie, az általa összeállított költségvetésből.

4. A vizsgálatból az is megállapítható volt, hogy az elmaradt karbantartások (és fejlesztések) a szabálytalanul megszüntetett elvezető, befogadó művek hiánya a rendkívüli, csapadékos időjárás következményeit felerősíti, ha árvízi helyzet következik be, a víz kártételei milliárdosak. Ekkor az eddigi felsorolt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság mellé az élethez való jog veszélyeztetése is társul. Az is megállapítható, hogy az ilyen természeti katasztrófák elmúltával az azt okozó hiányosságokat gyakran nem szüntetik meg. Az elkövetett hibákat megismétlik - például ugyanoda építenek, ahol már elöntötte, ledöntötte a víz a rossz helyre épített házakat. A területet nem vonják ki a beépíthető területek közül, nem tiltják meg ott az építést stb. Nyilvánvaló, hogy mindaddig, amíg következmények nélkül lehet ezt tenni (nem tenni), és az állam szükséghelyzetben újra és újra helytáll azok megvédésében is, akik ezt a helyzetet újra és újra létrehozzák, változás nem várható. Mivel az államnak, az önkormányzatoknak e szükséghelyzetben természetesen elsőrendű kötelessége az élet védelme, majd a vagyonbiztonság, a károk enyhítése stb., mindenki hátrányos helyzetbe kerül - önkormányzat, magánszemély - aki a kötelességeit teljesítette, mert egyenlő  elbírálásban részesül azokkal, akik nem. A rendelkezésre álló erőforrások véges volta miatt ugyanis az egy károsult településre, épületre, főre jutható összeg kisebb lesz. Ezért az önhibájukon kívül elháríthatatlan és megelőzhetetlen természeti katasztrófák áldozatává vált emberek hátrányos megkülönböztetése és tulajdonhoz való joguk sérelme is megállapítható. Megállapítottam, hogy a vizsgálatban feltárt helyzet, a részletezett visszásságok és hiányosságok nem orvosolhatók egy-két jogszabály alkotásával vagy módosításával.

Az érintett állampolgároknak az Alkotmány 13. §-ban biztosított tulajdonhoz, a 18. §-ban és a 70/D. §-ban meghatározott egészséghez és egészséges környezethez való jogaival kapcsolatos visszásságok léteznek. Megszüntetésükhöz azonban az állam és az önkormányzatok több, összehangolt intézkedése szükséges. Ezen intézkedéseknek csak egy része olyan, amelyet országgyűlési biztosként ajánlhatok, vagy kezdeményezhetek, és azok is függvényei olyan döntéseknek, amelyeket nem.
Erre, valamint a panaszokban és a vizsgálatokban körvonalazódott probléma horderejére való tekintettel azt kezdeményezem, hogy a miniszterelnök vizsgáltassa meg a jelentésemben összefoglalt helyzetet, és az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslására saját vizsgálata alapján intézkedjék."

Göd Város Önkormányzatát érintő vizsgálatomban, az OBH 5923/1999. számú jelentéssemmel egybehangzóan rámutattam, hogy 1990-től az önkormányzati törvény az önkormányzatoknak feladatként határozza meg a vízrendezést és csapadékvíz-elvezetést, a csatornázást. A vízgazdálkodási törvény ugyancsak az önkormányzatok feladatai között említi a csapadékvíz-elvezetést, a helyi vízrendezés és vízelhárítást. Erre vonatkozóan további szabályozást ad a korábban hatályos Országos Építésügyi Szabályzat és a jelenleg hatályos építési követelményekről szóló kormányrendelet. Göd Város Önkormányzata e feladatának eleget kíván tenni, mivel a beruházást megkezdte és az anyagi lehetőségekhez mérten a beruházást megvalósítják.
 A vizsgálat azt is megállapította, hogy a panaszos beadványaira késve kapott választ, illetve a segítséget váró panaszos az ingatlanon belüli vízelvezetési kötelezettségekről értesült, amelynek a teljesítésére eddig az önkormányzat nem hívta fel a figyelmet. Ezért érezte méltánytalannak a végrehajtási és szabálysértési bírsággal való fenyegetést. A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló törvény az eljárási határidő szempontjából nem olyan szigorú mint az államigazgatási eljárásról szóló törvény, ugyanakkor az általánosnak tekintett harminc napos határidőre vonatkozó rendelkezés alóli kivételek - hasonlóan az Áe. rendelkezéseihez - garanciális jelentőségűek. Ha a közérdekű bejelentés vizsgálata előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével. A közérdekű bejelentés címzettje tehát köteles azt vagy érdemben elbírálni, vagy az érdemi elbírálásra jogosult szerv kilétének meghatározása után a beadványt áttenni.
A késedelmes eljárás az Alkotmányban deklarált panaszhoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. 
A vízrendezés és a csapadékvíz-elvezetés megoldatlansága, illetőleg a beruházás elhúzódása   az Alkotmányban garantált tulajdonhoz való joggal összefüggésben visszás helyzetet teremtett, mivel az épületek  állaga - az időjárástól függően - időről-időre veszélybe kerül. 
Az Alkotmány kimondja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van az egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. Ezt a jogot az állam - többek között - az épített és természetes környezet védelmével valósítja meg. A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog magában foglalja azt a jogos igényt, hogy az állampolgárok ingatlanaikat zavartalanul használhassák, környezetszennyező, egészségkárosító körülményektől mentesüljenek. Jelen esetben nincs olyan értékelhető körülmény és konkuráló alkotmányos jog, amely ezt a jogot korlátozhatja.
A vizsgálat megállapította, az önkormányzat anyagi forrás hiányában a késedelmes teljesítéssel az Alkotmányban deklarált egészséges környezethez való joggal összefüggésben ugyan visszásságot okozott, de most úgy tűnik, hogy minden eszközzel eleget kíván tenni az önkormányzati és a vízgazdálkodási  törvényben előírt feladatának.

Kezdeményezés
1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felhívom a Göd Város Önkormányzatának jegyzőjét az eljárási határidők pontos betartására. Kérem, hogy erre hívja fel a munkatársai figyelmét is.

2) Felkérem Göd Város Önkormányzatának polgármesterét, hogy a belvíz megelőzés érdekében megkezdett beruházást - a költségvetés függvényében - a lehető legrövidebb időn belül fejezze be, és a mélyen fekvő terület csapadékvíz-elvezetésére is fokozott figyelmet fordítson.
	Felkérem a jegyzőt és a polgármestert, hogy a kezdeményezésekkel kapcsolatos álláspontjukról, illetve a megtett  intézkedésükről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2001. január 24.

Gönczöl Katalin