OBH 270/2000., OBH 2250/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:
A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy az általa gondnokolt testvére nem részesülhet családi pótlékban.

Érintett alkotmányos jogok:
Szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 70/E. §.)

Alkalmazott jogszabály:
A családi támogatásokról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény (Cst.)

Megállapított tényállás:
	A panasz alapján a szociális biztonság sérelmének gyanúja miatt indított vizsgálat eredményeként a következőket állapítottam meg.
	A panaszos édesanyja 1998. december 22-én bekövetkezett halála óta a cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt álló 100 százalékosan rokkant testvére gondnoka.
A testvér 1998. december hónappal bezárólag édesanyja jogán, rokkantságára tekintettel emelt összegű (havi 7500 Ft) családi pótlékban részesült, továbbá édesapja 1987. február 12-én bekövetkezett halálát követően 1987. február 1-jétől a 363-60943-6 törzsszámon szintén rokkantságára tekintettel árvaellátásban részesült.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy az anya halálát követően nem került sor a teljes árvának járó ellátás megállapítására. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság jelzésemre mulasztását 2000. november 14-én kelt emelt összegű árvaellátást megállapító határozatával pótolta. 1999. január 1-től a korábban folyósított 22 602 Ft árvaellátás helyett havi 24 401 Ft árvaellátást állapított meg. Az árvaellátás összege 2000. január 1-től havi 26 353 Ft, 2000. december 1- jétől havi 27 038 Ft. A visszamenőleg járó különbözet 45 603 Ft, melynek átutalásáról a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a határozat kézbesítésével egyidőben intézkedett.
Ugyancsak intézkedés történt az 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.) 80. § (1) bekezdése alapján járó késedelmi pótlék megállapításáról és folyósításáról.
	A családi támogatásokról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény (Cst.) szerint a gondnok nem jogosult családi pótlékra, így a panaszolt esetben sem. A Cst. célja a családok biztonságának elősegítése a különböző gyermekeknek járó, valamint anyasági támogatással.
A felnőtt korú fogyatékosokról az állam egyéb ellátásokkal gondoskodik. A panaszos testvére is rokkantsága (fogyatékossága) miatt jogosult elhunyt édesapja, illetve szülei jogán árvaellátásra, 2001. július 1-jét követően pedig fogyatékossági támogatást kérhet a Megyei Egészségbiztosítási Pénztárnál.
A panaszra való tekintettel azonban, mivel gondnokolt fogyatékos személyről van szó, további vizsgálatot tartottam szükségesnek, melynek lefolytatására a panaszos lakóhelye szerint illetékes Győr Megyei Jogú Város jegyzőjét kértem fel. A jegyző tájékoztatása szerint a vizsgálat alkalmával a panaszos maga jelentette ki, hogy "testvére szociális biztonsága nincs veszélyben, semmiben nem szenved hiányt, szeretetteljes családi légkörben él, lehetőségükhöz képest mindent biztosítanak számára". Szociális támogatásra, segélyre nem tart igényt, bár annak lehetőségéről, valamint a 2001. július 1-jétől igényelhető fogyatékossági támogatásról a panaszos tájékoztatást kapott.
	A vizsgálat eredményeként az Alkotmány 70/E. §-ában deklarált szociális biztonsággal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg.
Az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben azonban visszásságot okozott a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság mulasztása.
Ajánlásra nincs szükség, mert a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság mulasztását időközben pótolta, a vizsgálatot lezártnak tekintem.

Budapest, 2000. november 26.

Gönczöl Katalin