OBH 97/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

Az Új Dunántúli Napló 1999. december 28-i számában a "Postabontás" című rovatban egy olvasói levél jelent meg "Hajnali hűvösség a távfűtött lakásban" címmel. A levélíró arról számolt be, hogy távfűtött lakásukban a hajnali órákban rendszeresen tizennyolc fok körül van a hőmérséklet, ami nem felel meg a lakók jogos elvárásainak.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ában foglalt rendelkezés alapján az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam. Az újság rovatvezetőjét arra kértem, hogy  a vizsgálat lefolytatása érdekében tájékoztasson a levélíró nevéről és címéről. Miután a rovatvezető a levélíró kilétéről tájékoztatott, megkerestem a Pécsi Távfűtő Művek Kft. ügyvezetőjét, tájékoztatást kérve a panasz körülményeiről, valamint levélben kértem a panaszost, néhány kérdés tisztázására.

A megállapított tényállás

A cég ügyvezetője a következőkről tájékoztatott: A levél írója nem kereste meg a társaságot a panaszával és hibabejelentést sem tett. Hibabejelentés esetén egyébként a Kft. munkatársai hőmérővel szokták ellenőrizni a lakás hőmérsékletét, és ha rendellenességet észlelnek, megteszik a szükséges intézkedéseket. A cég nyilvántartása minden beérkező hibabejelentést tartalmaz. 1994. május 1-től 2000. február 9-ig összesen hét megkeresés érkezett abból a házból, ahol a levélíró lakik, ebből kettő volt hibabejelentés. A cég egyiket sem találta megalapozottnak. Az kft. ügyvezetője azonban annak a véleményének adott hangot, hogy a levélíró által leírt jelenség nem hiba, hanem az átalánydíjas fűtésszolgáltatás természetes velejárója. Az ügyvezető arról is tájékoztatott, hogy a rovatvezető által megjelölt néven nem tartanak nyilván fogyasztót.
Az olvasói rovatban megjelent levél írója megkeresésemre nem reagált.
A kft. ügyvezetője megküldte azt a  levéltervezetet is, amelyet a cég vezetője  panaszosnak címzett, és amelyben felkérték, hogy ha elégedetlen a fűtésszolgáltatás minőségével, akkor keresse fel a hibabejelentő szolgálatot. 

Az ügy jogszabályi háttere

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A vizsgálat megállapításai

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosát, - mint bármely más jogalkalmazót - köti a tényállás tisztázásának kötelezettsége.  Vizsgálati megállapításai csak olyan adatokon nyugodhatnak, melyek az általa igénybevehető bizonyítási eszközökkel alátámaszthatóak. Kérelemre induló vizsgálatok esetén ez a kötelezettség azzal a következménnyel jár, hogy amennyiben a beadványban leírtak és a biztos által megállapított tények egymástól eltérnek, a biztos a panaszt mint nyilvánvalón alaptalant elutasítja. Hivatalból indított vizsgálat esetén a vizsgálat megindítására okot adó újságcikk, híradás, stb. állításai és a biztos vagy általa felkért más szerv megállapításai közötti különbség természetesen hasonló eredményre kell hogy vezessenek, ellenkező esetben a biztos nem tudna eleget tenni a vele szemben is fennálló követelménynek, amely a meglapozottságra vonatkozik.
A fent kifejtettek és a megállapított tényállásban leírtak alapján arra a következtetésre jutottam, hogy az eljárásom megindítására okot adó olvasói levél állításait semmi sem támasztja alá, ezért az további érdemi vizsgálatra nem alkalmas. Az ügyet mindezek alapján befejezettnek tekintem.

Budapest, 2000. április 10.

Gönczöl Katalin