OBH 94/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy: Lakásfenntartási támogatás
Az eljárás megindulása:

A panaszos azért fordult kérelemmel az országgyűlési biztoshoz, mert az önkormányzat a lakása fenntartásához - ezen belül a fűtéséhez - nem biztosított a részére támogatást. Az ügyfél szociális biztonsághoz való joga sérelmének veszélye miatt indítottam vizsgálatot.

A tényállás:

A panaszos havi jövedelme 39.575 Ft, amely tartalmazza a gyermektartásdíjat, és a családi pótlékot is. A gyermekét egyedül neveli, és a két szobás, 74 m2 -es bérlakás fenntartása a jövedelmét - a takarékos életmód mellett is - nagyon megterheli. Az önkormányzattól a lakásfenntartásához kért támogatást, mert a lakás fenntartásának, a rendeletben elismert, és igazolt költségei 13.417 Ft -ot tettek ki. 1998 augusztus 1-jétől 1999 július 31-ig havi 6.300 Ft lakásfenntartási támogatásban részesült, de az 1999-ben ismételten benyújtott kérelmét az önkormányzat szociális irodája elutasította, mert a 8/1999.(V.03.) sz. rendelet szerint a panaszos lakásának mérete a két főre számított minimális lakásnagyságot azaz, a 70 m2 -t meghaladja.

A panaszos fellebbezését a képviselőtestület elutasította, mert megállapította, hogy az iroda a határozatát a jogszabályoknak megfelelően hozta, és a panaszost a bírósági kereset indításának lehetőségéről tájékoztatta.

Az  alkalmazott jogszabályok:

1993. évi III. tv. a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Sztv.)

38. § (1) A települési önkormányzat lakásfenntartási támogatást nyújthat annak a családnak vagy személynek, aki a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget meg nem haladó lakásban vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben lakik és lakás hasznosításából származó jövedelemmel nem rendelkezik. (2) A lakásfenntartási támogatás megállapításának feltételeit, valamint a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget a települési önkormányzat rendeletében határozza meg. (3) Különösen indokolt a lakásfenntartási támogatás akkor, ha a) a lakásfenntartás indokolt havi költsége eléri vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 35%-át, b) a lakás fűtési költségének havi összege eléri vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 20%-át és a háztartásban az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét.

A Budapest Főváros VII. kerület Erzsébetvárosi Önkormányzat 8/1999.(V.03.) sz. rendelete a szociális ellátások és a gyermekvédelmi támogatások helyi szabályozásáról

14. § (1) az Sztv. 38.-39. §-ra figyelemmel lakásfenntartási támogatás állapítható meg a VII. kerületben lakóhellyel rendelkező nagykorú bérlőnek, illetve tulajdonosnak, ha a c./ lakásfenntartás költségei elérik vagy meghaladják a háztartás havi összjövedelmének egyedülálló személy esetén a havi nettó jövedelem 20 % -át, több személy esetén a havi nettó jövedelem 25 % -át. (3) A lakásfenntartási támogatás szempontjából elfogadott lakásnagyság az ott lakó személyekre figyelemmel: 1-2 személy esetén a 2 szoba és 70 m2.
A lakásfenntartási támogatást a fenti rendelet előtt az önkormányzatnak a pénzbeni és természetbeni szociális ellátások helyi szabályairól szóló 2/1997.(I.28.) sz. rendelet 15. §-a szabályozta, melynek (4) bekezdés e./ pontja szerint "Lakásfenntartási támogatást nem igényelhet az akinek a lakásnagysága meghaladja 2 személy esetén a 2 lakószobát."

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy az ügyben az önkormányzat eleget tett a szociális törvény által előírt rendeletalkotási kötelezettségének. Az önkormányzat lakásfenntartási támogatást szabályozó rendelete átvette a törvény keretszabályát, mely szerint csak az igényelhet támogatást, aki a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget meg nem haladó lakásban lakik. 

A panaszos 1998 -ban lakásfenntartási támogatást kapott az önkormányzat 2/1997.(I.28.) számú rendelete alapján, amely az elismert minimális lakásnagyságot csak a szobák számában határozta meg. Az 1999 -ben alkotott 8/1999.(V.03.). sz. rendelet annyiban módosította a korábbi szabályozást, hogy nem csupán szobaszámot, de alapterületet is megszabott a támogatható méret felső határának. E rendelet kétszemélyes háztartás esetén 70 m2 -ben határozta meg a még támogatható lakásméret maximumát. 

Az új rendelet értelmében, több személy esetén azok jogosultak támogatásra, akiknek a lakásfenntartásra fordított költségei meghaladják az összjövedelmük 25 % -át. A korábbi szabályozás csak akkor tette lehetővé a támogatást, ha a költségek az összjövedelem 33 % -át is meghaladták. Az újabb rendelet szélesebb körnek biztosította a támogatás igénylésének lehetőségét, de abból kizárta azokat, akik az átlagot jelentősen meghaladó nagyságú lakás fenntartásához kértek támogatást. A panaszos esetében a költségek meghaladták a határértéket, így ennek alapján személy szerint jogosult lett volna a támogatásra. Az új rendelet csupán a panaszos lakását zárta ki abból a körből, amelyre az önkormányzati rendelet szerint a támogatás folyósítható lenne.

Megállapítottam, hogy az önkormányzat rendelete nem sért magasabb szintű jogszabályt, és azzal, hogy a településen elismert minimális lakásnagyságot a korábbi szabályozásnál alacsonyabb mértékben határozta meg, nem sértett alkotmányos jogot. A törvény az önkormányzatokat nem kötelezi a lakosság lakásfenntartási költségeihez való feltétlen hozzájárulásra, csupán annak lehetőségét biztosítja. Az önkormányzat rendelete arra  ösztönzi az állampolgárokat, hogy az elismert minimális lakásnagyságot meghaladó méretű lakásra csak akkor tartsanak igényt, - legyen az akár tulajdon, akár bérlet - ha azt önállóan fenn tudják tartani. 

Az adott ügyben megállapítottam, hogy a kifogásolt rendelet jogszabállyal nem ellentétes, alkalmazása során visszásság nem történt, ezért a további eljárást alkotmányos visszásság hiányában megszüntettem, és a panaszost valamint az önkormányzatot csak álláspontomról tájékoztattam.

Budapest, 2000. március 3.

Gönczöl Katalin