OBH 5545/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Varjú Gabriella

A vizsgálat megindítása
	A Blikk 1999. november 25-én megjelent "Összeverve találtak rá a 3 éves Flórára" című cikkéből értesültem arról, hogy Komlón a Caritás  munkatársa kórházba szállított egy magára hagyott kislányt, akinek az egész testén sérülések voltak. A Városi Gyámhivatal feljelentést tett a gyermek édesanyja ellen kiskorú veszélyeztetése bűntettének alapos gyanúja miatt. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.   
A megyei gyámhivatal vezetőjét a következő szempontok figyelembe vételével vizsgálatra kértem fel: 
1) milyen körülmények igazolták azt, hogy a gyereket visszaadják az anya gondozásába,
2) az eljárás során a gyámhatóság eleget tett-e minden jogszabályban előírt kötelezettségének,
3) hogyan ellenőrizték, hogy az anya milyen körülmények között gondozza  a gyermeket,
4) milyen intézkedéseket tettek annak érdekében, hogy a gyermek megfelelő körülmények közé kerüljön. 
A területileg illetékes gyermekjóléti szolgálattól azzal kapcsolatban kértem tájékoztatást, hogy mit tettek annak érdekében, hogy a kislány megfelelő, biztonságos körülmények közé kerüljön.

A megállapított tényállás
	A bántalmazott gyermek 1996-ban született. Ekkor az anyja két kiskorú gyermekét nevelte egyedül, egy szoba-konyhás lakásban.
	A gyámhatóság az újszülöttet - a körzeti védőnő javaslata alapján, mivel a család ismeretében nem látta biztosítottnak a gyermek megfelelő ellátását - ideiglenesen intézetbe utalta. Ezt követően a jegyző a kiskorút intézeti nevelésbe vette.
	1997 áprilisában az anya a gyámhatóság közbenjárását kérte, hogy a kislányát hétvégeken hazavihesse. A gyámhatóság a körzeti védőnővel készített környezettanulmányban javasolta, hogy a kiskorú a hétvégeket a családjával tölthesse.
	1998 augusztusában az anya a városi gyámhivatalnál a kiskorú intézeti nevelésének megszüntetését kezdeményezte. Közölte, hogy a család körülményei az intézeti nevelésbe vétel óta lényegesen megváltoztak. Újabb gyermeke született, akit a többi kiskorúval együtt élettársával közösen neveltek. A gyermekotthonban nevelkedő gyermeket pedig szinte minden hétvégén hazavitték. A gyámhivatal az általa készített környezettanulmányban a család körülményeit megfelelőnek találta a gyermek fogadására. A gyámhivatal javaslatot kért a Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálattól a kiskorú intézeti nevelésének megszüntetéséről. 
Az intézeti gyám javasolta a gyermeknek a családba való visszahelyezését. A gyermekjóléti szolgálat feljegyzése szerint a gyámhivatal az intézeti nevelés megszüntetését velük nem egyeztette. A Komló Városi Gyámhivatal 1998 októberében a kiskorú intézeti nevelését megszüntette. A határozatban a gyámhivatal a körzeti védőnőt kérte fel a család életvitelének figyelemmel kísérésére, de nem rendelte el a jogszabályban előírt utógondozást.
	A védőnő 1999 februárjában már problémákról számolt be. A gyermekjóléti szolgálat családgondozója hat családlátogatás tapasztalatait összegző feljegyzésében a gyermek rohamos visszafejlődéséről írt. A kiskorú arcán két alkalommal véraláfutást láttak, az anya a gyermekét elhanyagolta, magatartása vele szemben agresszív volt. A családgondozó a gyermek egészséges fejlődése érdekében a kiskorú családból való kiemelését javasolta. A többi kiskorú gyermekkel kapcsolatban pedig más gyámhatósági intézkedést sürgetett.
A gyermekjóléti szolgálat a feljegyzést a városi gyámhivatalnak küldte meg. A védelembe vétel szükségességéről a jegyzőt külön nem tájékoztatta.
 	A gyámhivatal 1999. februárjában a gyermekjóléti szolgálat jelzése alapján a kiskorúak veszélyeztetettsége miatt beidézte az anyát és élettársát. A szülők tagadták a gyermek bántalmazását, a sérülés nyomait eséssel magyarázták. Az eljáró ügyintéző arról tájékoztatta a megjelenteket, hogy intézkedni fog valamennyi gyermek védelembe vételéről. A család részére családgondozót rendelt ki, akivel kötelesek együttműködni. Amennyiben ezt nem vállalják, a gyámhivatal a gyermekeket átmeneti nevelésbe veszi. A megküldött iratanyagban nincs olyan dokumentum, amelyben a gyámhivatal a jegyzőjénél a védelembe vételt kezdeményezte.
 	A családgondozó - a februári figyelmeztetést követően - változásokat tapasztalt a család életében.  Jobban figyeltek a kiskorúakra, és a lakás problémájuk megoldásában is aktívabb szerepet vállaltak.
	1999. augusztusában az anya az érintett kiskorút őrizet nélkül hagyta. A gyermeket a rendőrség a városi kórházba szállította. A kórház csak a gyámhatóság intézkedése alapján engedte haza a kislányt. A gyámhivatal ismét csak beidézte az anyát. Az anya magyarázata félreérthető volt. Azt azonban egyértelműen elmondta, hogy az elveszett gyermeket csak másnap reggel kezdte el keresni. A gyámhivatal, a védőnő és a gyermekjóléti szolgálat ezek után közösen látogatta meg a családot. A feljegyzés szerint  " a körülmények messze nem felelnek meg a legminimálisabb gyermeknevelésre való alkalmasságnak és mindezt tetézi a szülők nemtörődöm magatartása. Figyelemmel arra, hogy a lakhatásuk remélhetőleg a közeljövőben rendeződik, jelenleg a kislány ideiglenes elhelyezését nem rendeli el...." Ugyanakkor a gyámhivatal megkereste a gyermekjóléti szolgálatot intenzív családgondozás céljából. A gyermekjóléti szolgálat feljegyzéseiből egyértelműen megállapítható, hogy az intenzív családgondozás már jóval korábban elkezdődött. A gyermekjóléti szolgálat a családot az alapellátás keretében 1998 szeptembere óta gondozta.
	A városi gyámhivatal az 1999 októberében kiegészítette a kiskorú átmeneti nevelését megszüntető határozatát, utólag elrendelte a gyermek utógondozását.
	A gyermekjóléti szolgálat, a körzeti védőnő és a katolikus caritas munkatársai rendszeresen látogatták a családot, jelentős eredményt azonban nem tudtak elérni.
	A gyermekjóléti szolgálat családgondozója az 1999. november 1-én kelt összefoglaló feljegyzésében ismételten javasolta a kislány mielőbbi családból való kiemelését.
"Az egymásnak ellentmondó magyarázatok, a gyakori kisebb-nagyobb sérülések a szándékos bántalmazás erős gyanúját vetik fel." A családgondozó a feljegyzést megküldte a városi gyámhivatalnak. A gyámhivatal a kiskorú ügyében harmadszor idézte be az anyát. Az anya tagadta a bántalmazást, a külsérelmi nyomokat azzal magyarázta, hogy a kiskorút a testvérei és a környékbeli gyermekek bántották. Az eljáró ügyintéző újból csak megfenyegette az asszonyt azzal, hogy hasonló jelzés esetén kiemelik a családból a gyermekeket.
	A kislány 1999. november 9-én került be a városi kórházba, erről az esetről tudósított a Blikk cikke. A látlelet szerint a gyermek egész testén sérülések, vérömlenyek voltak. A Komlói Caritas munkatársai találtak rá a kislányra, abban a kerti házban, ahonnan aznap költözött el a család.
	Ezt követően a Komló Városi Gyámhivatal a kiskorút azonnali intézkedéssel ideiglenesen elhelyezte a Baranya megyei Gyermekvédelmi Szakszolgálat Gyermekotthonában. Feljelentést tett az édesanya ellen kiskorú veszélyeztetésének alapos gyanúja miatt.
	A gyámhivatal az 1999 decemberi határozatában a gyermek ideiglenes elhelyezését megszüntetve elrendelte a gyermek átmeneti nevelésbe vételét. A kiskorút nevelőszülőknél helyezték el.

Az ügy jogszabályi háttere 
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

•	1997. évi XXI. törvény a gyermekek védelméről és gyámügyi igazgatásról
1. § (1) E törvény célja, hogy megállapítsa azokat az alapvető szabályokat, amelyek szerint az állam, a helyi önkormányzatok és a gyermekek védelmét ellátó természetes és jogi személyek, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezetek meghatározott ellátásokkal és intézkedésekkel segítséget nyújtsanak a gyermekek törvényben foglalt jogainak és érdekeinek érvényesítéséhez, a szülői kötelességek teljesítéséhez, illetve gondoskodjanak a gyermekek veszélyeztetettségének megelőzéséről és megszüntetéséről, a hiányzó szülői gondoskodás pótlásáról, valamint a gyermekvédelmi gondoskodásból kikerült fiatal felnőttek társadalmi beilleszkedéséről.
2. § (1) A gyermekek védelmét ellátó helyi önkormányzatok, gyámhivatalok, bíróságok, rendőrség, ügyészség, más szervezetek és személyek e törvény alkalmazása során a gyermek mindenekfelett álló érdekét figyelembe véve, törvényben elismert jogaikat biztosítva járnak el.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak szerint eljáró szervezetek és személyek tevékenységük során együttműködnek a családdal és - jogszabályban meghatározottak szerint - elősegítik a gyermek családban történő nevelkedését.
5. § E törvény alkalmazásában .... n) veszélyeztetettség: olyan - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult - állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza,
6. § (2) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, személyiségének kibontakoztatásához, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez.
(5) A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással - fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal -, az elhanyagolással és az információs ártalommal szembeni védelemhez.
7. § (1) A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A gyermeket kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt nem szabad családjától elválasztani.
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos, b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ,..... d) a rendőrség,
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a 40. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgálatnál, illetve indokolt esetben kötelesek hatósági eljárást kezdeményezni. Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni.
39. § (2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben, b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése, c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása.
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,...... c) az egészségügyi és a szociális ellátás, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése,
67. § (1) Ha a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges ellátás a szülő beleegyezésével nem biztosítható és ez a helyzet a gyermek fejlődését veszélyezteti, a települési önkormányzat jegyzője, illetve a gyámhivatal a veszélyeztetettség mértékétől függően a 15. § (4) bekezdésében felsorolt intézkedések valamelyikét megteszi.
68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet,..... d) intézkedik a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről az illetékes szervek bevonásával, ....f) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményeire, és felszólítja annak megváltoztatására.
(4) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell.
(5) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad, vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete súlyosan veszélyezteti és emiatt a gyermek azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a bíróság, a rendőrség, az ügyészség, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a szakellátás keretében a gyermeket ideiglenesen a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség, b) a legközelebbi ideiglenes gondozási feladatokat is ellátó nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti az illetékes gyámhivatalt.
(2) A gyermeknek a gondozási helyre viteléről a beutaló szerv gondoskodik.
(3) Az ideiglenes hatályú elhelyezéstől kezdődően a szülő gondozási, nevelési joga szünetel. A beutaló szerv határozata fellebbezésre való tekintet nélkül azonnal végrehajtható.
76. § (1) A gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezést megszünteti, ha a) megállapítja, hogy az ideiglenes hatályú elhelyezés feltételei nem álltak fenn, és a gyermek fejlődése korábbi környezetében - szükség esetén védelembe vétel mellett - biztosítható, b) a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve más bentlakásos intézményben helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel.
(2) Az (1) bekezdés szerint átmeneti nevelésbe vett gyermek szülőjének szülői felügyeleti joga szünetel.
(3) Az átmeneti nevelésbe vétel addig biztosítja az egyéni elhelyezési terv szerint a gyermek otthont nyújtó ellátását, amíg a gyermek családja képessé válik a gyermek visszafogadására.
(4) A gyámhivatal a gyermek átmeneti nevelésbe vételéről soron kívül határoz. A határozat fellebbezésre való tekintet nélkül azonnal végrehajtható.
(5) A gyermeknek a nevelőszülőhöz vagy gyermekotthonba, illetve más bentlakásos intézménybe viteléről a gyámhivatal rendelkezése alapján a gyermek törvényes képviselője vagy a gyermeket gondozó más személy, illetve a gyermek lakóhelye vagy tartózkodási helye szerinti települési önkormányzat jegyzője gondoskodik.
79. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel feltételeinek fennállását a gyám (hivatásos gyám) tájékoztatása alapján évente felülvizsgálja, és ennek során dönt az egyéni elhelyezési terv fenntartásáról vagy módosításáról.
(2) A gyámhivatal a szülő kérelmére vagy hivatalból a gyermek átmeneti nevelésbe vételét megszünteti, ha annak okai már nem állnak fenn.
92. § (1) Az átmeneti és a tartós nevelés megszüntetése vagy megszűnése után a gyámhivatal legalább egy év időtartamra elrendeli az utógondozást, melynek keretében elősegíti a gyermek, a fiatal felnőtt családi környezetébe való visszailleszkedését, illetve önálló életének megkezdését.
(2) Az utógondozást - a gyermekjóléti szolgálattal együttműködve - a gyermekotthon, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgálat gyermekvédelmi utógondozója végzi a társadalmi szervezetek, alapítványok, egyházi jogi személyek közreműködésével.

•	149/1997. (IX.10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról
82. § (1) A Gyvt. 11. §-ának (1)-(2) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy, valamint a gyermekjóléti szolgálat akkor kezdeményezi a jegyző, illetve a gyámhivatal hatáskörébe tartozó gyermekvédelmi intézkedést, ha az alapellátás nem vezet eredményre, vagy attól eredmény nem várható.
 (4) A jegyző, illetve a gyámhivatal a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedést tesz, ha a) a veszélyeztetettség megszüntetése a szülő együttműködésével nem biztosítható,
110. § (1) Az átmeneti nevelésbe vételt megszüntető, illetve a megszűnést megállapító határozat rendelkező része a 14. §-ban foglaltakon kívül tartalmazza ... f) az utógondozás elrendelését és ennek érdekében a gyermekvédelmi szakszolgálat vagy a gyermekotthon felhívását a gyermekjóléti szolgálattal történő együttműködésre (Gyvt. 92. §),

•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.

A vizsgálat megállapításai
	A Baranyai Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala által lefolytatott vizsgálati jelentés, valamint a rendelkezésemre álló iratok áttekintését követően a következőket állapítottam meg:

A Városi Gyámhivatal a kiskorú intézeti nevelését 1998 októberében az általa készített környezettanulmány alapján, a Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat és az intézeti gyám egyetértésével szüntette meg. Célszerű lett volna a gyermekjóléti szolgálat véleményét is kikérni az intézeti nevelés megszüntetését megelőzően. A szolgálat ugyanis a családot 1998 szeptemberétől a gyermekjóléti alapellátás keretében folyamatosan gondozta.
	A Városi Gyámhivatal határozatában elmulasztotta a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. tv. által előírt utógondozás elrendelését. Ezt csak egy évvel később - kiegészítő határozatával - pótolta. Utógondozónak a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendelte ki, aki már addig is intenzíven foglalkozott a családdal.
	A megküldött dokumentumok alapján egyértelműen megállapítható, hogy a gyermekjóléti szolgálat munkatársai szakszerűen és folyamatosan segítették a családot.
Az intenzív családgondozás keretében időben észlelték a gyermek veszélyeztetettségét. Szakmailag átgondolt és határozott javaslatukban már 1999 februárjában sürgették a városi gyámhivatalnál a kiskorú családból való kiemelését és a többi gyermek védelembe vételét.
	1999 novemberében - még az újságcikk megjelenésére okot adó eset előtt - szándékos bántalmazás alapos gyanúja miatt, ismételten javasolták a gyermek mielőbbi kiemelését a családjából.
	A gyermekvédelmi törvény kiemelt célként rögzíti a gyermek saját családi környezetében történő nevelkedéshez való jogát. A gyermek mindenekfelett álló érdeke, hogy saját családjában is érvényesülhessen a bántalmazással, az elhanyagolással szembeni védelemhez való joga. A kialakult veszélyeztetettség esetén a család gondozása, segítése a gyermekvédelmi szervezetek és hatóságok feladata. Ebben az ügyben a gyermekjóléti szolgálat, a helyi védőnővel és caritas szervezettel együttműködve megpróbálta a gyermekek érdekeit kiemelten figyelembe véve segíteni a családot. A Komló Városi Gyámhivatal azonban - mint ahogy ezt a Baranya Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vizsgálati megállapításai is tartalmazzák - nem értékelte reálisan a bántalmazott gyermek veszélyeztetettségének mértékét. Az anyának és élettársának többszöri figyelmeztetése, az "utolsó esély" ismételt megadása a gyermek jogait és érdekeit sértette.
	A gyermekjóléti szolgálat első jelzését követően a városi gyámhivatalnak, mint ahogy arra a feljegyzésében utal is, intézkednie kellett volna a gyermekek védelembe vétele iránt. Az alapellátás keretében folyó családgondozás ugyanis nem tudta megakadályozni a gyermekek veszélyeztetettségét. A városi gyámhivatalnak 1999 februárjában, ha még nem látta szükségesnek a gyermek családból való kiemelését, akkor a gyermekjóléti szolgálat jelzését - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény hatáskörre és illetékességre vonatkozó rendelkezései alapján - haladéktalanul továbbítania kellett volna a települési önkormányzat jegyzőjének a védelembe vétel céljából.
	A gyermekvédelmi törvény szerint a gyermek csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el szüleitől. A gyámhatóságok számára komoly dilemmát jelent annak eldöntése, hogy meddig kell a családot segíteni annak érdekében, hogy ne kelljen elválasztani a gyermeket a szüleitől és mikor következik be az az esemény, amikor a gyermek érdekét inkább azt szolgálja, ha kiemelik a családból. A vizsgált esetben ennek eldöntése érdekében a városi gyámhivatalnak együtt kellett volna működnie a gyermekek veszélyeztetettségét jelző, velük rendszeresen foglalkozó intézményekkel, szervezetekkel.
	Az 1999 augusztusi és november elejei feljegyzések újabb, a gyermek testi, érzelmi, értelmi, erkölcsi fejlődését súlyosan veszélyeztető családi körülményekre, magatartásokra utaltak. Ezek a tények a gyermek azonnali, ideiglenes hatályú elhelyezésének szükségességét jelezték, melyet a kiskorú érdekében feltehetőleg már jóval korábban meg kellett volna tenni.
	A vizsgálatom során megállapítottam, a városi gyámhivatal azzal, hogy a bántalmazott gyermek érdekében késedelmesen kezdeményezte a gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó hatósági intézkedéseket, megsértette a gyermek megfelelő testi, szellemi és erkölcsi  fejlődéséhez való alkotmányos jogot.
A hasonló gyermekbántalmazási ügyek megelőzése és megakadályozása érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem:
1.	Komló Város Gyámhivatala vezetőjénél, ha a jövőben  gyermekbántalmazásról értesül és a család alapellátásban való gondozását nem tartja hatékonynak, minden esetben kezdeményezze a jegyzőnél a gyermek védelembe vételét. Egyidejűleg fontolja meg annak lehetőségét is, hogy a gyermek érdekeinek védelmében nincs-e szükség a kiskorú családból való azonnali kiemelésére.
2.	A városi gyámhivatal az 1.) pontban jelzett, a gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó intézkedésének meghozatala előtt működjön együtt a gyermekek veszélyeztetettségét észlelő-jelző intézményekkel, szervezetekkel, a jegyzővel és szükség szerint más szakértőkkel (például a Baranya Megyei Gyermek-ideggondozó Intézet gyermekbántalmazási ügyekkel foglalkozó szakértői csoportjával) és véleménykülönbség esetén kezdeményezze az eltérő tények, megközelítések egyeztetését, megvitatását.
3.	A megyei gyámhivatal a gyermekbántalmazási ügyekben segítse elő az illetékességi területéhez tartozó települési önkormányzatok jegyzői, városi gyámhivatalok és gyermekjóléti szolgálatok munkatársai szakmai együttműködését.

Budapest, 2001. február 27.

Gönczöl Katalin