OBH 5305/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Gál Attila

Az eljárás megindulása
	Panaszos az 1999. november 8-án kelt beadványával az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult. Beadványában sérelmezte, hogy háza lakóinak alaptalan bejelentései miatti sorozatos rendőri zaklatásoknak van kitéve. A sérelmes intézkedéseket a Dorogi Rendőrkapitányság foganatosította. Külön is sérelmezi, az ismétlődő rendőri intézkedések közül, az 1999. június 4-én hajnali és az 1999. október 26-án délutáni rendőri eljárást.
	Panaszos bejelentése szerint a sérelmezett első esetben két rendőr azért jelent meg lakásán és keltette fel a két gyermekes családot, mert az a bejelentés érkezett hozzájuk, hogy panaszos fejszével támadt a házában lakó szomszédokra, rájuk törve lakásuk ajtaját. A rendőri intézkedés során megállapították a bejelentés valótlanságát, ezért intézkedésükért az eljáró rendőrök elnézést kértek és eltávoztak.
	A második esetben két rendőr és két r. nyomozó "rontott be" panaszos lakásába, őt a fal felé állítva széttárt lábakkal, megmotozták, megbilincselték és házkutatási parancs nélkül végig kutatták lakását. Miután a lakásban nem találtak semmit, őt megbilincselve a kapitányságra vitték, közölve azt, hogy fegyvert kerestek nála. A rendőrkapitányságon jegyzőkönyvet vettek fel, majd eltávozását engedélyezték. Sérelmezte ez utóbbi intézkedés durvaságát.
Panaszos attól tart, hogy az alaptalan bejelentéseken alapuló rendőri intézkedések ismétlődhetnek.
	Panaszos bejelentése alapján felmerült az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével és az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságok gyanúja. Ezért az országgyűlési biztosról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv) 17. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el. Ennek keretében az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján a Komárom-Esztergom megyei Rendőrfőkapitányt vizsgálat folytatására kértem fel azzal, hogy tájékoztasson vizsgálatának eredményéről, az ügyben kialakított véleményéről.
A Komárom-Esztergom megyei Rendőr-főkapitányság vizsgálatának megállapításairól és az ügyben kialakított álláspontjáról a 234/2000.2RP" számú, 2000. április 12-én kelt átiratában tájékoztatott.

Az érintett alkotmányos jogok
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye és az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való jog.
•	Az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében meghatározott emberi méltósághoz való jog.
•	Az Alkotmány 55. § (1) bekezdésében lefektetett szabadsághoz, személyi biztonsághoz való jog.

Az  alkalmazott jogszabályok
•	A Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény  (Btk.)
13. § Szándékosan követi el a bűncselekményt, aki magatartásának következményeit kívánja, vagy e következményekbe belenyugszik.
16. § Kísérlet miatt büntetendő, aki a szándékos bűncselekmény elkövetését megkezdi, de nem fejezi be.
18. § (1) Ha a törvény külön elrendeli, előkészület miatt büntetendő, aki a bűncselekmény elkövetése céljából az ehhez szükséges vagy ezt könnyítő feltételeket biztosítja, az elkövetésre felhív, ajánlkozik, vállalkozik, vagy a közös elkövetésben megállapodik.
166. § (1) Aki mást megöl, bűntettet követ el, és öt évtől tizenöt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
(3) Aki emberölésre irányuló előkészületet követ el, bűntett miatt öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
233. § (1) Aki
a) a hatóság előtt mást bűncselekmény elkövetésével hamisan vádol,
13. § Szándékosan követi el a bűncselekményt, aki magatartásának következményeit kívánja, vagy e következményekbe belenyugszik.
16. § Kísérlet miatt büntetendő, aki a szándékos bűncselekmény elkövetését megkezdi, de nem fejezi be.
18. § (1) Ha a törvény külön elrendeli, előkészület miatt büntetendő, aki a bűncselekmény elkövetése céljából az ehhez szükséges vagy ezt könnyítő feltételeket biztosítja, az elkövetésre felhív, ajánlkozik, vállalkozik, vagy a közös elkövetésben megállapodik.
166. § (1) Aki mást megöl, bűntettet követ el, és öt évtől tizenöt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
(3) Aki emberölésre irányuló előkészületet követ el, bűntett miatt öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
233. § (1) Aki
a) a hatóság előtt mást bűncselekmény elkövetésével hamisan vádol,
bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
235. § Aki
a) mást nyomozó hatóság, ügyész, bíróság vagy szabálysértési hatóság előtt szabálysértés, illetőleg nyomozó hatóság, ügyész, bíróság vagy a fegyelmi jogkör gyakorlója előtt fegyelmi vétség elkövetésével hamisan vádol,
vétséget követ el, és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
237. § Aki hatóságnál büntetőeljárás alapjául szolgáló olyan bejelentést tesz, amelyről tudja, hogy valótlan - amennyiben a 233. § esete nem forog fenn - vétséget követ el és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

•	A büntető eljárásról szóló 1973. évi I. törvény  (Be.)
2. § A büntetőügyekben eljáró hatóságok az e törvényben megállapított feltételek fennállása esetén kötelesek a büntetőeljárást lefolytatni.
121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.
122. § (2) Minden hatóság és hivatalos személy köteles a hivatali hatáskörében tudomására jutott bűncselekményt - ha az elkövető ismert, annak megjelölésével - feljelenteni. A feljelentéshez csatolni kell a bizonyítási eszközöket, vagy ha ez nem lehetséges, a megőrzésükről kell gondoskodni.

•	A Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény  (Rtv.)
11. § (1) A rendőr köteles a szolgálati beosztásában meghatározott feladatait a törvényes előírásoknak megfelelően teljesíteni, az elöljárója utasításainak - az e törvényben foglaltak figyelembevételével - engedelmeskedni, a közbiztonságot és a belső rendet, ha kell, élete kockáztatásával is megvédeni.
13. § (1) A rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha olyan tényt vagy körülményt észlel, illetőleg hoznak tudomására, amely rendőri beavatkozást igényel. Ez a kötelezettség a rendőrt halaszthatatlan esetben szolgálaton kívül is terheli, feltéve, hogy az intézkedés szükségességének időpontjában intézkedésre alkalmas állapotban van.
16. § (1) A rendőr kényszerítő eszközt csak a törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén alkalmazhat. Nincs helye a kényszerítő eszköz további alkalmazásának, ha az ellenszegülés megtört és a rendőri intézkedés eredményessége enélkül is biztosítható.
17. § (1) A Rendőrség a feladatának ellátása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogokat a törvényben foglaltak szerint korlátozhatja.
19. § (1) A jogszabályi előírások végrehajtását szolgáló rendőri intézkedésnek - ha törvény vagy nemzetközi megállapodás másként nem rendelkezik - mindenki köteles magát alávetni, és a rendőr utasításának engedelmeskedni. A rendőri intézkedés során annak jogszerűsége nem vonható kétségbe, kivéve, ha a jogszerűtlenség mérlegelés nélkül, kétséget kizáróan megállapítható.
31. § (1) Akivel szemben személyi szabadságot korlátozó intézkedést foganatosítanak, annak ruházatát a rendőr a támadásra vagy az önveszély okozására alkalmas tárgy elvétele végett, előzetes figyelmeztetés után átvizsgálhatja.
33. § (1) A rendőr a további intézkedés megtétele céljából elfogja és az illetékes hatóság elé állítja azt,
e) akinek előállítását külön törvényben meghatározott feltételek alapján elrendelik.
(2) A rendőr a közbiztonság érdekében a hatóság vagy az illetékes szerv elé állíthatja azt,
b) aki bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható;
39. § (1) A rendőr magánlakásba bebocsátás vagy hatósági határozat nélkül nem léphet be, illetve nem hatolhat be, kivéve
b) bűncselekmény elkövetésének megakadályozása, megszakítása, vagy a bűncselekmény elkövetőjének vagy gyanúsítottjának elfogása és előállítása céljából;
(4) A magánlakásban való tartózkodás csak a feladat végrehajtásához szükséges ideig tarthat.
48. § A rendőr bilincset alkalmazhat a személyi szabadságában korlátozni kívánt vagy korlátozott személy
b) támadásának megakadályozására,
c) szökésének megakadályozására,

•	A Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 3/1995. (III.1.) BM rendelet (R.Szolg.Szab.)
6. § (1) Bűncselekmény vagy szabálysértés észlelése, valamint a közrendet, a polgárok személyét vagy javait fenyegető veszélyhelyzet esetén a rendőrt intézkedési kötelezettség terheli [Rtv. 13. § (1) bek.].
12. § (1) A rendőr az általa észlelt, vagy tudomására jutott és hivatalból üldözendő bűncselekményről - ha az elkövető ismert, annak megjelölésével - feljelentést tesz.
34. § (1) A ruházat, csomag és jármű átvizsgálása bűncselekmény vagy szabálysértés elkövetése tárgyi bizonyítási eszközeinek felkutatására, közbiztonságra veszélyes eszközök kiszűrésére irányulhat.
(2) Ruházat-, csomag-, járműátvizsgálásra kerülhet sor különösen:
c) személyi szabadságot korlátozó intézkedések foganatosításakor;
51. § (1) A rendőr szolgálata jogszerű teljesítésekor köteles intézkedéseinek érvényt szerezni, ennek érdekében előzetes figyelmeztetés után joga van kényszerítő eszközök alkalmazására. Ha a figyelmeztetést a körülmények nem teszik lehetővé, a kényszerítő eszközök előzetes figyelmeztetés nélkül is alkalmazhatók.
54. § (1) Bilincs alkalmazása az Rtv. 48. §-a alapján különösen azzal szemben indokolt:
c) akinek az elfogására bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja miatt került sor;

A vizsgálat megállapításai
	A Komárom-Esztergom megyei Rendőrfőkapitány megbízásából a Rendőr-főkapitányság Hivatala által  megküldött tájékoztatás (234/2000.”RP”.)  megállapításait és az ügyben kialakított véleményét csak  részben fogadtam el.
	1) Elfogadtam álláspontját az 1999. június 4-ére virradóra történt, és az 1999. október 26.-i rendőri intézkedések szükségességét és a hatályos jogszabályoknak megfelelő végrehajtását illetően.
A főkapitánysági tájékoztató szerint az 1999. június 4.-i rendőri intézkedést állampolgári bejelentés alapján foganatosították azért, mert a bejelentés súlyos bűncselekmény, élet elleni cselekmény elkövetésével, illetve elkövetési szándékra utaló magatartással  (előkészületi cselekmény) vádolta panaszost. A rendőri intézkedést az eljáró rendőrök azonnal befejezték, midőn a bejelentés valótlanságáról meggyőződtek. Ezt bejelentésében maga panaszos is megerősítette, azzal, hogy az eljáró rendőrök távozásuk előtt az alaptalan bejelentésre tett intézkedésükért elnézést kértek.
Utal a főkapitánysági tájékoztató arra is, hogy M.B. és O.Rné már az 1999. június 4.-i bejelentés előtt jegyzőkönyvileg (239/1999.ált.) szabálysértés elkövetése miatt panaszost feljelentették. A feljelentést kivizsgálva, szabálysértés elkövetése nem volt megállapítható.
A főkapitányi tájékoztatás szerint az 1999. október 26.-i rendőri intézkedés is jogszerű volt. Ez alkalommal O. Rné az ügyeleten feljelentést tett panaszos ellen azért, mert annak fegyvere van és le akarja őt lőni. A feljelentés tartalmára, lőfegyver tartása és használatának veszélye, figyelemmel az intézkedő rendőrök ugyancsak a hatályos jogszabályok rendelkezései szerint jártak el. Ennek során helység ellenőrzést végeztek, kényszerítő eszközt alkalmaztak és panaszost előállították a Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztályára, ahol megállapították a bejelentés alaptalanságát, panaszost elbocsátották.
	2) Nem fogadom el viszont a Komárom-Esztergom megyei Rendőr-főkapitányság tájékoztatójában írt azt az álláspontot és véleményt, hogy a panaszos és a feljelentők közötti vita, az ehhez kapcsolódó feljelentések, a köztük levő polgári peres eljáráshoz  kapcsolódnak és ezért további intézkedést nem igényeltek, annál is inkább nem, mert panaszos egyetlen esetben sem tett hamis vád miatt feljelentés. Az ügyet ezért irattárba helyezték.
A további intézkedések elmaradása indokaként az sem fogadható el, hogy „az ilyen jellegű ügyekben a hamis vád megállapítása rendkívül nehezen bizonyítható”.
	Vizsgálatom alapján megállapítottam, hogy
	1) A Dorogi Rendőrkapitányság a hatályos jogszabályok alapján és szerint járt el akkor, amikor a bűncselekményekre utaló bejelentések alapján 1999. június 4-én és 1999. október 26-án panaszos lakásán megjelentek és ott intézkedéseket hajtottak végre. Intézkedéseik, mivel azok olyan megelőző bejelentéseken, feljelentésen alapultak, melyek számukra intézkedési kötelezettséget írtak elő (Rtv. 13. § (1) bekezdés, R.Szolg.Szab. 6.§ ), alkotmányos visszásságot nem okoztak, annak ellenére, hogy panaszost ezekkel sérelem érte.
	2) Megállapítottam ugyanakkor, hogy az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével és az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott a Dorogi Rendőrkapitányságnak az az eljárása, amikor megállapította ugyan, hogy a bűncselekmények elkövetésével panaszost vádoló bejelentések, feljelentések alaptalanok, ennek ellenére nem tett eleget a Be. 122. § (2) bekezdésében írt kötelezettségének. A nyilvánvalóan hamis feljelentések a Btk.233. § (1) bekezdésébe, illetve a 235. § a) pontjába ütköző közvádra üldözendő hamis vád bűntettét, avagy tartalmától függően a Btk. 237. §-ába ütköző, ugyancsak közvádra üldözendő hatóság félrevezetése vétsége elkövetésének alapos gyanúját alapozták meg Ebben az esetben pedig a Be.122. § (2) bekezdésének rendelkezése szerint, a hivatali hatáskörében tudomására jutott bűncselekményt köteles lett volna feljelenteni.
Az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében meghatározott emberi méltósághoz való joggal összefüggő visszásságot okozott a Dorogi Rendőrkapitányság azzal, hogy nem járt el kellő körültekintéssel akkor, amikor megállapította az 1999. október 26.-i feljelentés alaptalanságát, intézkedéséért, mely panaszos személyiségét sértette, nem kért tőle elnézést.
A vizsgálatot lezárva, megállapításaim alapján az Obtv. 20. § (1) bekezdésének rendelkezésére figyelemmel a Komárom-Esztergom megyei Rendőrfőkapitánynak, mint a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének a következő
 a j á n l á s t
teszem:
1) Vizsgálja meg a Dorogi Rendőrkapitányság gyakorlatát a nyilvánvalóan alaptalan, vagy annak bizonyult bejelentések, feljelentések eseteiben.
Ha az alaptalan bejelentés bűncselekmény alapos gyanúját alapozza meg a Rendőrkapitányság eleget tesz-e a Be. 122. § (2) bekezdésében írt kötelezettségének ?
2.) Amennyiben a jogszerű rendőri intézkedések alaptalan bejelentéseken, feljelentéseken, észleléseken alapultak, és a rendőri intézkedés az állampolgár alkotmányos jogait sértette, vagy veszélyeztette, az intézkedő rendőrhatóság, a tisztességes eljárásra figyelemmel, dokumentálhatóan, kérje a sérelmet szenvedett személy elnézését, megindokolva azt is, hogy a sérelmet okozó, de jogszerű intézkedésre, miért volt szükség.
	Az Obtv. 20. (1) bekezdése alapján felkérem a Komárom-Esztergom megyei Rendőrfőkapitányt, hogy ajánlásom tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésekről, az ajánlás kézhezvételétől számított  harminc napon belül az országgyűlési biztost értesíteni szíveskedjék.

Budapest, 2000. november 9.

Gönczöl Katalin