OBH 5301/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó. dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

Egy kisnyugdíjas panaszos 1999. november 9-én keltezett beadványával azért fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert sérelmesnek tartotta, hogy a Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft. egy, a panaszos szerint tévesen kiszámlázott, több mint százhúszezer forint összegű vízdíjat be akarja hajtani vele szemben. A panaszos által leírtak szerint hiába fordult a céghez, illetve a Fogyasztóvédelmi Felügyelőséghez, azok egyike sem intézkedett érdemben.
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ában foglalt rendelkezés alapján a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével illetve a piacgazdaságra vonatkozó Alkotmány-beli rendelkezéssel szorosan összefüggő szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének követelményével illetve az ellenszolgáltatás vélelmével kapcsolatos alkotmányos jogokkal összefüggő sérelem gyanúja miatt indítottam eljárást.
A panaszos beadványának mellékleteként, megküldte hivatalomhoz a panaszának kivizsgálására felkért Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft.-nek, valamint a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének címzett levelei fénymásolatát, valamint a megkeresett szervek válaszleveleit. Vizsgálatom során további adatok beszerzését tartottam szükségesnek, ezért megkerestem a Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft ügyvezető igazgatóját. A cég igazgatója a kért információkat a rendelkezésemre bocsátotta.

A megállapított tényállás

A panaszos 1999. július 12-én kelt levelében megkereste a Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft-t, a következőkről tájékoztatva a cég vezetőjét: A panaszos ingatlanán lévő vízórát a leolvasó a levél keltéhez képest körülbelül  egy hónappal korábban úgy olvasta le, hogy a panaszos a leolvasás során a cég dolgozója által tapasztalt rendellenességről sem aznap, sem a következő napokban nem szerzett tudomást.  A panaszos csak a leolvasástól számított ötödik napon értesült a szomszédoktól arról, hogy a vízóra rendkívül magas fogyasztást mutatott. A panaszos ezután telefonon kért tájékoztatást a leolvasást végző személytől arról, hogy milyen mennyiséget olvasott le, és milyen rendellenességet tapasztalt a leolvasás során. A leolvasótól azt a  tájékoztatást kapta, hogy ő azt a csapot amelynek hibája véleménye szerint a vízelfolyást okozta, a leolvasással egyidőben elzárta. A panaszos levelében annak a véleményének adott hangot, hogy tekintettel a kiszámlázott víz mennyiség (816 m3) rendkívüli nagyságára, a víz aknában való összegyűlése esetén a leolvasás is lehetetlen lett volna. A panaszos levele szerint ő és a cég egyik alkalmazottja ezután közösen tekintették meg az aknát és megállapították, hogy az száraz, semmilyen nyoma nincs a vízelfolyásnak. A cég mezőkövesdi központjából érkező hölgy a panaszos által leírtak szerint azt javasolta, hogy a panaszos vizsgáltassa meg műszaki szempontból a vízórát. A panaszos levelében az ügy kivizsgálását kérte a cégtől. A Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft ügyvezető igazgatója által 1999. július 30-án adott válasz szerint a vízóra-leolvasó állítása alapján megállapították, hogy a leolvasás időpontjában az aknában körülbelül negyven centiméter magasságban állt a víz. Az igazgató szintén azt javasolta  panaszosnak, hogy az órát vizsgáltassa meg az Országos Mérésügyi Hivatal munkatársaival. 
A panaszos 1999. augusztus 4-én kelt beadványával megkereste a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Fogyasztóvédelmi Felügyelőséget. Beadványához csatolta  a cégnek szóló megkeresés másolati példányát és az abban foglaltakat a következőkkel egészítette ki: A Kft. 1998. augusztus 18-án a panaszos tudta és beleegyezése nélkül vízmérőórát cserélt a panaszos telkén. A cseréről készült munkalapon a panaszos szerint nem az ő aláírása szerepel átvevőként. A panaszos a Felügyelőségnek küldött beadványában az ügy kivizsgálását kérte. 1999. augusztus 26-án kelt, 41.971/1999. számú válaszlevelében a felügyelőség vezetője arról tájékoztatta a panaszost, hogy a beadványt kivizsgáltatta és azzal kapcsolatban a következőket állapította meg: "Megállapítottuk, hogy az 1998. augusztus 18-át követő kétszeri leolvasásnál 2-2 m3 volt a fogyasztás a vízművek mérőállás-nyilvántartásában. A teljes számlázások is ez alapján történtek. Az 1999. június hó elején történő leolvasásnál a vízóra 818 m3-t mutatott. Az óra-leolvasó nyilatkozata szerint az ún. fagycsap nem volt teljesen elzárt állapotban, melyet a helyi polgármester javaslatára ő zárt el. Megállapítást nyert, hogy a fenti nagyságrendű vizet bizonyosan nem fogyasztotta el, de a vízmérő utáni csatlakozási ponttól a fogyasztót terheli a felelősség az esetleges meghibásodásból vagy egyéb okból eredő vízszivárgásért. A vízművel ebben az esetben, mivel nem tényleges vízfelhasználás volt, az elfolyt víz a szennyvízelvezető csatornába nem került - a csatornadíj kiszámlázásától eltekintett. A Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft. Önnek írt válaszlevelében foglaltak megfelelnek a jogszabályi előírásoknak. (ez vonatkozik a mérőóra esetleges bevizsgálására is.) A vizsgálatunk során a cég gazdasági igazgatója tájékoztatott bennünket, hogy a tartozás behajtását nem tervezik, illetve nem tervezik a fogyasztó felé történő vízkorlátozás bevezetését sem. (...) Mivel az ügyben a szolgáltató a hatályos jogszabályok szerint járt el az ügyben - hatáskör hiányában - Felügyelőségünk intézkedni nem tud. (...)Lehetősége van még - ha a jelenlegi eljárást továbbra is sérelmesnek találja - az ügyben jogi úton polgári peres úton bírósági eljárást kezdeményezni."
A fenti tartalmú levél megismerése után a panaszos elégedetlenségének adott hangot a felügyelőség eljárásával kapcsolatban. Válaszlevelében kifejtette, hogy a felügyelőség eljárása panaszának érdemi megoldására alkalmatlan volt, panaszára lényegében nem is reagáltak, csak a Kft. álláspontját írták le, jogairól nem kapott tájékoztatást. A panaszos véleménye szerint amit a felügyelőség a csatornadíj-elengedéséről írt, az is csak a tájékozatlanságát és felületességét bizonyítja, hiszen Borsodivánkán, a panaszos lakóhelyén nincs is csatornahálózat, következésképp nincs díj, melyet a szolgáltatónak el kellene engednie. 
A panaszos később - a levél dátumot nem tartalmaz, ezért nem megállapítható, hogy pontosan mikor - a Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft-től a rendkívüli mértékű vízdíj-követelés elengedését kérte. 1999. október 27-én kelt levelében a cég ügyvezető igazgatója arról értesítette a panaszost, hogy méltányossági alapon nem engedhetik el a követelést. 
A Délborsodi Víz -és Csatornamű Kft ügyvezető igazgatója megkeresésemre a következőkről tájékoztatott: A körzetszerelő az aknafedlap felemelése után észlelte a főcsap helytelen beállítását, amit rögtön elzárt. Az ügyvezető igazgató álláspontja szerint az aknafedlap alatt elhelyezkedő elzárócsap a panaszos számára könnyen hozzáférhető és jól karbantartható helyen van, ezért mindenféle további vizsgálódás nélkül úgy döntöttek, hogy a 38/1995. kormányrendelet 17.§ (5) bekezdésében foglalt rendelkezés nem alkalmazható.

Az ügy jogszabályi háttere 

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

A hatáskör megállapítása
5. § (1) A közigazgatási szerv hatáskörét jogszabály állapítja meg; ebben meg kell határozni azt a szervet, amely az ügyben első fokon eljár.
(2)
(3) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az ügyben első fokon a legalsóbb fokú szerv jár el.
(4) Ha a bíróság valamely ügyben a hatáskörét vagy ennek hiányát megállapítja, vagy az ügy érdemében határoz, ez a döntés a közigazgatási szervre kötelező.

A közigazgatási szerv határozata

A határozat alakja és tartalma
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
 
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 

4. § (1) A polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és a tisztesség követelményeinek megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni.

99. § A tulajdonos jogosult a dolgot használni és a dologból folyó hasznokat szedni, viseli a dologgal járó terheket és a dologban beállott azt a kárt, amelynek megtérítésére senkit sem lehet kötelezni.

277. § (2) A felek a szerződés teljesítésében együttműködésre kötelesek. A kötelezettnek a szerződés teljesítése érdekében úgy kell eljárnia, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, a jogosultnak pedig ugyanilyen módon elő kell segítenie a teljesítést.

1997. évi CLV. törvény a fogyasztóvédelemről

A fogyasztók tájékoztatása

A tájékoztatás célja

8. § A tájékoztatásnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy a fogyasztó rendelkezzen
a) az áru- és szolgáltatásválasztás megkönnyítéséhez, továbbá az áru és a szolgáltatás használatához, az áru fenntartásához szükséges megfelelő ismeretekkel az áru és a szolgáltatás alapvető tulajdonságairól, jellegzetességeiről, az áru és a szolgáltatás minőségéről, áráról, díjáról, valamint az áru használatára vonatkozó utasításokról és használatával járó veszélyekről,
b) a jogai érvényesítéséhez szükséges alapvető ismeretekkel.

Ügyfélszolgálat

38. § (1) A közüzemi, a pénzügyi és nyugdíjpénztári, a biztosítási, valamint a távközlési szolgáltatási tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetek a fogyasztói bejelentések intézésére, panaszok kivizsgálására és orvoslására, a fogyasztók tájékoztatására az ügyfelek részére nyitva álló helyiségben ügyfélszolgálatot kötelesek működtetni.
(2) Az ügyfélszolgálat működési rendjét, félfogadási idejét a gazdálkodó szervezet úgy köteles megállapítani, illetve működésének feltételeiről oly módon köteles gondoskodni, hogy a fogyasztói érdekek ne sérüljenek.
(3) Az ügyfélszolgálat a panasz elutasítását köteles indokolással ellátva írásba foglalni és annak egy példányát a fogyasztónak átadni vagy tizenöt napon belül megküldeni.
(4) Az ügyfélszolgálat a fogyasztói bejelentések intézése és a fogyasztók tájékoztatása során köteles együttműködni a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetekkel.

43. § A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség és a területi felügyelőségek
a) felügyelik a fogyasztóvédelmet érintő jogszabályok megtartását,

46. § A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség és a területi felügyelőségek (a továbbiakban: eljáró hatóság) eljárására az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.

89/1998. (V. 8.) Korm. rendelet a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség szervezetéről, feladat- és hatásköréről, valamint a fogyasztóvédelmi bírság felhasználásáról

4. § (1) A Főfelügyelőség és a felügyelőségek feladat- és hatásköre az Fgytv. 43. §-ában foglaltakon kívül kiterjed:
a) a jogszabályban más szervek hatáskörébe utalt fogyasztóvédelmi feladat- és hatáskörök kivételével mindazon tevékenységekre vonatkozó jogszabályi és hatósági előírások megtartására, amelyek a fogyasztókat érintik,
b) az áruk forgalmazására és a szolgáltatások nyújtására vonatkozó jogszabályi, hatósági előírások megtartására,

38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről

2. § E rendelet alkalmazásában:
9. ivóvíz bekötővezeték: az ivóvízellátásba bekapcsolt ingatlanon a törzshálózat és a házi vezetékhálózat, illetve a csatlakozó ivóvízvezeték-hálózat között kiépített vezeték a tartozékaival, valamint a bekötési vízmérő, amely
b) egyéb esetekben a bekötési vízmérőt követően a vízmérési helyen beépített elzárószerelvény vízmérő felőli csatlakozó pontjáig, ennek hiányában a vízmérőt követő 10 cm-es vezetékszakasz végéig terjed;

28. szolgáltatási pont:
a) ivóvízszolgáltatási pont: az ivóvíz bekötővezetéknek a fogyasztó felőli végpontja,

10. § (1) A szolgáltatónak a szolgáltatási kötelezettsége és a szolgáltatás minőségéért való felelőssége a szolgáltatási pontig áll fenn.

17. § (1) A fogyasztó a vízmérőakna, illetve vízmérőhely hozzáférhetőségének biztosításáról és tisztán tartásáról, a vízmérő fagy elleni megfelelő védelméről gondoskodni, továbbá a vízmérő rendellenes működéséről a szolgáltatót haladéktalanul értesíteni köteles.
(3) Az ingatlanon fogyasztott víz mennyisége szempontjából a bekötési vízmérő az irányadó. A bekötési vízmérő és az elkülönített vízhasználatokat mérő mellékvízmérők mérési különbözetéből megállapított fogyasztási különbözetet a bekötési vízmérő szerinti fogyasztó köteles megfizetni a szolgáltatónak; a szolgáltatót pedig tájékoztatja az épületen belüli belső elszámolás módjáról.
(5) A házi vízvezeték - a fogyasztó által nem ellenőrizhető vagy nem karbantartható helyen történő - rejtett meghibásodása esetén a vízfogyasztást az árjogszabályok szerinti átalány alapján kell megállapítani.

A vizsgálat megállapításai

A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Fogyasztóvédelmi Felügyelőség eljárásával kapcsolatos vizsgálati megállapítások

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Fogyasztóvédelmi Felügyelőség többszörösen is megsértette az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban Áe.) rendelkezéseit. Az Áe. szabályai az ügy érdemi elintézésére illetve az áttételre vonatkozóan zárt rendszert alkotnak. Ez a jelleg az eljáró államigazgatási szervre nézve azt a kötelezettséget keletkezteti, hogy vagy érdemben el kell bírálnia az adott beadványt, vagy - hatáskörének illetve illetékességének hiánya esetén - át kell tennie azt a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező szervhez. Vagy az egyik utat választja, vagy a másikat, más lehetséges eljárás az Áe. szabályai szerint nincs. Megsérti tehát az Áe. rendelkezéseit az államigazgatási szerv, amely az ügy érdemében hatáskör hiányára hivatkozva döntést nem hoz, ugyanakkor a beadványt nem teszi át a megítélése szerint hatáskörrel rendelkező szervhez. Az így eljáró szerv lehetetlenné teszi az államigazgatási  eljárás szabályozásának lényegi céljaként meghatározható azon törekvést, mely szerint az államigazgatási szervekhez forduló ügyfél kérelmét valamely szervnek érdemben el kell bírálnia. Az áttételre vonatkozó szabályozás azon a megfontoláson alapul, hogy a jogban járatlan ügyféltől nem, de az államigazgatási szervtől elvárható (sőt annak kötelezettsége is), hogy az adott ügyre ténylegesen hatáskörrel illetve illetékességgel rendelkező szerv kilétét meghatározza. A beadvány érdemi elintézésének áttétel nélküli elutasítása lehetetlenné teszi, hogy az ügyfél kérelmére érdemi megoldást találjon, ami végső soron kiszámíthatatlanná teszi számára az államigazgatási szervezet-rendszer működését. A továbbiakban ugyanis az ügyfél jogi tájékozottságától, illetve elszántságától függ, hogy megkísérli-e a hatáskörrel rendelkező szerv felkutatását lehetővé téve azt, hogy kérelmét végre érdemben elintézzék. Ez az eljárás olyan jogbizonytalanságot eredményez, amely sérti az Alkotmány jogállamiságról szóló deklarációjának szerves részeként értelmezhető jogbiztonság követelményét illetve  a tisztességes eljáráshoz való jogot. 
Az országgyűlési biztosok gyakorlatában alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság akkor állapítható meg, ha az ügyben érintett alkotmányos jog gyakorlása az Alkotmányt sértő korlátozást szenvedett, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a jogkorlátozás, ha nem az Alkotmány által megengedett célra irányul, illetve ha aránytalan, vagyis túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a korlátozás akkor is, ha egyáltalán nem korlátozható (abszolút) jogot, illetve feltétlenül érvényesülni rendelt elvet vagy tilalmat érint. Ez utóbbi fordulatnak azonban a konkrét esetben nincs jelentősége. 

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy semmiféle alkotmányos céllal nem indokolható az államigazgatási szerv azon eljárása, amellyel az ügyfél beadványának érdemi elintézését elutasítja, ugyanakkor nem teszi át a kérelmet az ügy elintézésére hatáskörrel rendelkező szervhez. 

A Dél-Borsodi Víz-és Csatornamű Kft. eljárásával kapcsolatos vizsgálati megállapítások 

Vizsgálatom célja nem a rendkívüli mennyiségű vízdíj-felhalmozódás okának tisztázása volt, hanem annak megállapítása, hogy eleget tett-e a szolgáltató az ok felderítésére vonatkozó jogszabályi rendelkezésekből következő kötelezettségének. Az eldöntendő jogkérdés nem a szolgáltatás minőségéért való felelősség, hanem a szolgáltatáshoz szükséges infrastruktúra (vezetékhálózat, csapok, stb. ) karbantartására vonatkozó kötelezettség teljesítése vagy annak elmulasztása. Ezért az adott kérdés eldöntéséhez a 38/1995. kormányrendelet 10.§ (1) bekezdésében foglalt rendelkezés nem irányadó. Nem helytálló tehát a szolgáltató cég panaszos számára 1999. július 30-án megfogalmazott indoklása miszerint a cég azért jár el a panaszossal szemben úgy ahogy eljár, mert a "Kft. üzemeltetése a bekötési vízmérőt követően a vízmérési helyen beépített elzáró-szerelvény vízmérő felöli csatlakozási pontjáig tart."  Ilyen tartalmú rendelkezés egyébként a hivatkozott kormányrendeletben nincs is, a 10.§ (1) bekezdésében foglalt rendelkezés pedig az adott kérdésre nem irányadó. A Ptk. 99. §-a szerint a tulajdonos viseli a dologgal járó terheket és a dologban beállott azt a kárt, amelynek megtérítésére senkit sem lehet kötelezni. A Ptk. 4. § (1) bekezdés szerint A polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és a tisztesség követelményeinek megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni. Ez utóbbi szabályt konkretizálja a Ptk. a szerződési jogra vonatkozó rendelkezései között több összefüggésben is. Ilyen rendelkezés a 277.§ (2) bekezdésében foglalt szabály is. Az együttműködési kötelezettség kiterjed arra az esetre is, amikor az egymással polgári jogi jogviszonyban álló felek között a teljesítéssel kapcsolatos, vagy mással összefüggő vita támad, illetve a mikor az egyik fél a teljesítéssel összefüggő valamilyen rendellenességet tapasztal. A fogyasztóvédelemről szóló törvény rendelkezései kifejezetten azt a kötelezettséget hárítják a közüzemi szolgáltatóra, hogy annak ügyfélszolgálata a fogyasztói panaszok kivizsgálása során nem elégedhet meg a formális kivizsgálással, hanem a vita körülményeit részletesen fel kell tárnia. Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Délborsodi Víz- és Csatornamű Kft. három összefüggésben is megsértette az együttműködésre és a fogyasztó tájékoztatására vonatkozó kötelezettségét. 1999. július 30-án kelt, a panaszos kifogásaira vonatkozó válaszlevelében arról tájékoztatta a panaszos, hogy annak egészségügyi állapotára tekintettel nem tájékoztatta a leolvasás során észlelt nagy vízelfolyásról. 1999. október 27-én kelt levelében azonban a cég vezetője azt írta  a panaszosnak, hogy "Sajnálatos tény, hogy az olvasás időpontjában Ön nem tartózkodott odahaza T. fogyasztó." Ez nyilvánvaló ellentmondás, ami a leolvasás körülményei panaszos általi ellenőrizhetetlenségével együtt arra utal, hogy a cég nem vizsgálta ki pontosan, dolgozójuk miért nem értesítette a panaszost a leolvasás tényéről, majd azt követően az általa észlelt rendellenességről. A cég által észlelt esetleges rendellenességről a lehető legrövidebb időn belül tájékoztatni kellett volna panaszost, annak érdekében, hogy a leolvasás idején még fennálló, de később esetleg megváltozó körülményekről - amire hivatkozva a cég a több mint százhúszezer forintos összegre vonatkozó követelését a panaszossal szemben később érvényesítette -  a panaszos maga is meggyőződhessen. Ezen mulasztás következtében a panaszos számára utólag - amennyiben a megnövekedett vízfogyasztás valóban a cég által megjelölt körülményre vezethető vissza - már nem ellenőrizhető, hogy állt-e víz az aknában, milyen állásban volt a főcsap, stb. A szerelő által észlelt körülményeket tanukkal aláíratott néhány soros jegyzőkönyvben is rögzíteni lehetett volna, erre azonban nem került sor. Másrészt a meghibásodás rejtett jellegére vonatkozó megállapítással összefüggésben sem tanúsított  a cég megfelelő körültekintést. A cég ügyvezető igazgatója is elismerte, hogy a szerintük meghibásodott főcsapot a külvilágtól egy fedlap zárja el. Annak eldöntése, hogy a 38/1995 kormányrendelet 17.§ (5) bekezdésében foglalt rendelkezés felhívható-e, nagy körültekintést igényel, a konkrét eset egyedi körülményeinek figyelembe vétele is szükséges hozzá. Ezt a körültekintést mulasztotta el a szolgáltató akkor, amikor a fogyasztó általi könnyű ellenőrízhetőség illetve karbantarthatóság egyedi esetre való alkalmazása nélkül eldöntötte, hogy a jelzett jogszabályi rendelkezés, - amely egyébként  a fogyasztó számára előnyösebb elszámolást eredményezett volna, -  nem irányadó a vizsgált esetben. A szolgáltatót ilyen esetben annak részletes indokolása is terheli, hogy az adott esetben - egy beteg idős ember  esetében - miért tekinti a fedlappal takart főcsapot a panaszos által könnyen ellenőrizhető helyen lévőnek. A cég által lefolytatott vizsgálat arra sem tért ki, hogy egy ilyen nagy mennyiségű vízelfolyás (816 m3-es vízóraállás! miközben a panaszos fogyasztása átlag két köbméter) miért nem járt a talaj jól látható elvizeződésével. 

A Ptk-nak az együttműködési kötelezettségre vonatkozó rendelkezései, valamint a fogyasztóvédelmi törvény szabályai a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye által védettek, alkotmányjogi szempontból tehát a Ptk. illetve a fogyasztóvédelmi törvény valamelyik rendelkezésének megsértése szükségszerűen kimeríti a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének megsértését is. Az országgyűlési biztosok gyakorlatában alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság akkor állapítható meg, ha az ügyben érintett alkotmányos jog gyakorlása az Alkotmányt sértő korlátozást szenvedett, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a jogkorlátozás, ha nem az Alkotmány által megengedett célra irányul, illetve ha aránytalan, vagyis túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket.
Azon jogszabályi rendelkezések megsértése, amelyek alkalmazása alól kivételt jogszabály nem enged, alkotmányos cél által nem igazolhatóak, ezért az alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem egyszersmind alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot eredményez. 

A fent kifejtettek alapján megállapítottam, hogy alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a közszolgáltató a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével és a fogyasztó tájékoztatáshoz való jogával, valamint a polgári jog együttműködésre vonatkozó alapelvével összefüggésben amikor a fogyasztó átlagos fogyasztását nagyságrendekkel meghaladó vízfogyasztás okait annak ellenére nem tisztázza megfelelően, hogy a fogyasztó azt kifejezetten igényli.

Kezdeményezés

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§-ában foglalt rendelkezés alapján felkérem a Délborsodi Víz- és Csatornamű Kft. ügyvezető igazgatóját, hogy fontolja meg a többletfogyasztás után fizetendő százhuszonnégyezernégyszáz forint méltányos részének elengedését.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§-ában foglalt rendelkezés alapján felkérem a Borsod-Abaúj-Zemlén Megyei Közigazgatási Hivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége vezetőjét, hogy hívja fel kollégái figyelmét a jogszabályi rendelkezések betartására. 

Budapest, 2000. május 18.

Gönczöl Katalin