OBH 5213/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása
	1999. november 9-én "Csinos lány a pénztárnál" címmel egy cikk jelent meg a Kelet-Magyarország című újságban. A cikk írója arról számolt be, hogy az egyik nagy áruházban  a biztonsági őrök ok nélkül zaklatják a vásárlókat, mindenféle gyanú nélkül vetik őket biztonsági vizsgálat, motozás alá. A cikkben leírt esetben a meggyanúsított vásárló táskáját a biztonsági szolgálat vezetőjének irodájában átkutatták, őt magát pedig egy irodában levetkőztették és a ruháit is átvizsgálták. 
A cikk alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján 1999. november 9-én eljárást indítottam, annak tisztázása céljából, hogy a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének teljesülése érdekében milyen eszközökkel tudják az illetékes hatóságok szabályozni, megakadályozni illetve szankcionálni az ilyen és ehhez hasonló visszaéléseket.
Eljárásom során megkerestem a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség főigazgatóját, tájékoztatást kérve a fogyasztóvédelmi felügyelőségek illetve a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség által lefolytatott ilyen tárgyú vizsgálatokról, valamint azok eredményéről, illetve az esetleges tervezett vizsgálatról. Megkerestem továbbá az Országos Kereskedelmi Szövetség elnökét, kérve, hogy az eljárás elősegítése céljából tájékoztasson a Szövetség által ezzel a témakörrel kapcsolatban szerzett tapasztalatokról. Tekintettel arra, hogy a Főfelügyelőség  által készített összefoglaló jelentés tartalmát tekintve önmagában nem volt alkalmas a fogyasztóvédelmi felügyelőségek tevékenységének a vizsgálat tárgyával kapcsolatos értékelésére, ezért véletlenszerű kiválasztás alapján néhány megyei felügyelőséget is megkerestem, kérve, hogy tájékoztassanak az általuk szerzett olyan tárgyú tapasztalatokról, illetve gyakorlatról. 

A megállapított tényállás
	Megkeresésemre adott, 1999. december 8-án kelt válaszában a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség főigazgatója a következőkről tájékoztatott:
Az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I.22.) Korm. rend. 23/A §-a rendelkezik az üzletekben foglalkoztatott biztonsági őröktől elvárható magatartásról. A fogyasztóvédelmi felügyelőségek és a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség vizsgálati során "minden esetben kiterjed az ellenőrzés a biztonsági őrök szabályos működésre is." Az 1997-ben az Országos Kereskedelmi Szövetés kiadásában megjelent "eljárási kódex a bolti lopással gyanúsítható személlyel szembeni fellépésre" a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség kifejezett kérésre tartalmazza a gyanúsított vásárlóval szemben tanúsítandó magatartás szabályait. A főigazgató arról is tájékoztatott, hogy a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség 2000. évi tervezett programjában szerepel az üzletek működésére vonatkozó előírások megtartásának ellenőrzése, melyben kiemelten kezelik az őrző-védő szolgálatok tevékenységét. 
	Néhány napilap írása arra engedett következtetni, hogy a bolti lopások megelőzését célzó biztonsági szolgálatokkal kapcsolatos panaszok az ország egész területén jelentkeznek.
	A Magyar Nemzet 1999. október 29-én közölt egy cikket "Motozhat-e áruházban a biztonsági őr? Alaptalanul meggyanúsított vevők" címmel. A cikk a következőkről szólt: "A jogszabályok szerint nincs joga feltartóztatni, nincs joga megmotozni az áruházakban működő biztonsági őröknek az oda betérő, becsületes vásárlókat. Lapunk több olvasója panaszkodott arra, hogy a közelmúltban több ilyen eset is történt, de hasonló jellegű panaszok érkeztek a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőséghez is. Több olvasónk jelezte, hogy az elmúlt hetekben udvariatlan módon - van akit a kabátjánál cibálva - tartóztattak fel a biztonsági szolgálat emberei a S.M.-ban lévő K. élelmiszer-áruházban, amikor el akarta hagyni az üzletet. Van, aki néhány percet töltött a boltban, nem vásárolt semmit, és kezében táskájával kilépett volna az üzletből, amikor először felszólították táskája kinyitására, majd parázs vita után - többtucatnyi ember szeme láttára - turkáltak táskájában - de nem találtak semmi gyanusat, majd elnézés kérés nélkül - mintegy húsz perc után - útjára engedték. (...) A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség igazgatója lapunknak elmondta: a felügyelethez is több ilyen jellegű panasz érkezik élelmiszerláncokhoz tartozó üzletekkel kapcsolatban. 
	1999. október 12-én a Kelet Magyarország című lap "Csak rutinból ellenőrizhetnek? Sok a tolvaj az áruházakban? panasz a biztonsági őrökre, jogszerű vagy megalázó" című cikke a következőkről számolt be: "Az utóbbi időben több olvasónk is panaszkodott a nagyáruházak biztonsági szolgálatára. Egy levélíró a T. áruházban vele történtek miatt fakadt ki. "A szombati bevásárlásomkor, fizetés után a pénztárnál megállított egy biztonsági őr, mondván: fáradjak vele - írja olvasónk. - Nagyon meglepődtem, majd a társával előttem és mögöttem haladva egy hátsó szobába kísért, ahol mondták, pakoljak ki. Felvették az adataimat, a jegyzőkönyvre pedig annyit írtak: rutinellenőrzés. Megkérdezték, van-e panaszom és kikísértek." A történtekről a T. áruház igazgatóját kérdeztük. - Áruházunkban a biztonsági őröknek joguk van rutinellenőrzést végezni, míg a vásárlóknak jogukban áll megtagadni azt. Olvasónk panaszát továbbítottuk a Megyei Közigazgatási Hivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelőségéhez. A felügyelőség vezetőjének véleménye szerint, mivel a konkrét és a hasonló esetek  a fogyasztók széles körét érintik, beható vizsgálatra van szükség, amelynek eredményéről lapunk is beszámol majd." 
	A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Fogyasztóvédelmi Felügyelőség igazgatója  a cikk íróját a következőkről tájékoztatta: "Megvizsgáltuk a vásárlók ellenőrzésének jogszerűségét és szabályozottságát, mellyel kapcsolatosan az alábbi megállapításokat teszem:
A nagy alapterületű kereskedelmi egységekben vagyonvédelmi célokra elterjedt, hogy az őrző-védő szolgálatokat veszik igénybe. A vállalkozás keretében végzett személy -és vagyonvédelmi tevékenység szabályairól szóló törvény felhatalmazza a vagyonőrt, hogy a megbízó közterületnek nem minősülő létesítményének őrzése során a területre belép, vagy az ott tartózkodó személyt kiléte igazolására, illetve/vagy onnan kilépő személy a csomag bemutatására felszólítsa. A T. G. Rt. nyíregyházi áruházában a biztonsági szolgálat tevékenységét "szolgálati utasítás" szabályozza. Ez egyértelműen rögzíti a biztonsági őrök feladatát, mely szerint: "az operátor és az áruházi detektív jelzése alapján feltartóztathatják a gyanús személyeket. A gyanús személyt be kell kísérni, üres kocsi esetén az indok rutinellenőrzés." A felügyelőség igazgatója egy 1998-as ügyben arról tájékoztatott egy panaszost, hogy véleménye szerint a hatályos jogszabályok értelmében az üzlet dolgozóinak nem volt joga ahhoz, hogy a vásárlók ruházatát átvizsgálják.
	A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Fogyasztóvédelmi Felügyelőség igazgatója hivatalomhoz megküldött levelében arról tájékoztatott, hogy telefonon évente négy-öt olyan panasz érkezik  a felügyelőséghez, amely a biztonsági szolgálatok tevékenységét érinti, de az ilyen panaszosoknak a felügyelőség munkatársai olyan tájékozatást adnak, amely szerint a felügyelőségnek az ügy vizsgálatára és intézkedésre nincs hatásköre. Az igazgató által adott tájékoztatás szerint a fent ismertetett újságcikk szerinti rutin-ellenőrzést az érintett áruház még mindig alkalmazza.
	Az Országos Kereskedelmi Szövetség által 1997. novemberében kiadott, a bolti lopással gyanúsítható személlyel szembeni fellépésre vonatkozó eljárási kódex a jogszabályi alapelvek között mondja ki a  következőket: 
"A személyhez fűződő jogokat nem sérti az a magatartás, amelyhez a jogosult hozzájárult. (1959. évi IV: törvény 75.§)
A lopással gyanúsítható személyt - hozzájárulása hiányában - , a bolt vagy az őrző-védő szolgálat munkatársai nem ellenőrizhetik (testi ruházat vagy motozás), személyi okmányai alapján nem vehetik fel az adatait.
A személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti különösen a személyes szabadság korlátozása, a testi épség, az egészség , valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése. 
Tilos a lopással gyanúsítható személyt az üzlet elhagyásában erőszakkal akadályozni, (kivéve a bűncselekmény elkövetésén tettenért személy elfogását)  fizikai kényszerítő eszközöket alkalmazni, nyilvános helyen, pl. vevőtérben, magatartására, személyére nézve sértő, fenyegető, becsmérlő kifejezéseket tenni.
Kényszerintézkedésekre csak hatóság jogosult.
Erőszakkal, fenyegetéssel, vagy más hasonló módon senkit sem szabad vallomásra kényszeríteni. "
	A bolti lopások megelőzésére igénybevehető eszközök ismertetése körében az eljárási kódex szól arról is, hogy "célszerű - videokamerák alkalmazása esetén kötelező  - már a bejáratnál figyelmeztető táblákat elhelyezni (felhívni a figyelmet a máshol vásárolt áruk bemutatására, őrző-védő szolgálatra, elektronikus áruvédő rendszerekre, bevásárló kosarak, kocsik kötelező használatára.)"
Az eljárási kódex a "fellépés tettenéréskor" című részében taglalja a következő szabályokat:
"Amennyiben a bolti dolgozó észleli egy személy eltulajdonítási szándékát, ez önmagában még nem elég a bolti lopás elleni intézkedésre.
A gyanúsított személlyel szemben csak akkor lehet fellépni, ha már a pénztárvonalat elhagyta és nem vagy csak részben fizette ki az áru ellenértékét.
A pénztártól már távozott személyt, - ha gyanú merült fel arra, hogy eltulajdonított árut/árukat nem fizetett ki - még az üzlettérben tartózkodása alatt határozottan, udvariasan - oly módon és helyen, hogy az a többi vásárló körében ne keltsen feltűnést - fel kell kérni arra, járuljon hozzá ellenőrzéséhez a helyzet tisztázása érdekében, ha a pénztárnál fizetés is történt, úgy a vásárlási blokk alapján (irodában, vagy raktárban).
Tilos a tettenért személyt
- testi vagy ruházati motozásnak alávetni, 
- nyilvános helyen (pl. vevőtérben) a szabálysértő magatartására nézve sértő, fenyegető, becsmérlő kifejezéseket tenni, kioktatni,
- fizikai kényszerítő körülményeket alkalmazni, személyes szabadságában korlátozni
El kell kerülni a vásárlók szúrópróba szerű - alapos gyanú nélküli - közvetlen ellenőrzését. 
	Az Országos Kereskedelmi Szövetség elnöke  a következőkről tájékoztatott: A Szövetség már korábban több alkalommal is foglalkozott azzal  a kérdéssel, milyen módon léphetnek fel a biztonsági szolgáltatók, valamint az üzletek dolgozói a visszaéléssel, károkozással, lopással gyanúsítható személyek ellen, személyiségi jogaik sérelme nélkül. Két évvel ezelőtt közre is adott egy ajánlást. (ld. fent) A Szövetség határozott véleménye az, hogy akármilyen súlyos cselekmény elkövetésének gyanúja esetén sem alkalmazható a vásárlóval szemben sértő, megalázó magatartás. A Szövetség által ismert esetekben szakértők véleménye szerint több lehetőség is előfordulhatott, akár az elektronikus biztonsági rendszerek műszaki meghibásodása is. A berendezéseken végzett -  a normális működést megzavaró - beavatkozások valószínűsége rendkívül csekély a szakértők szerint, de teljességgel nem zárható ki. Az elnök véleménye szerint a motozás alkalmazásának feltételeit célszerű lenne szigorítani. 
	A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség által 2000. áprilisában elkészített, az üzletek működésére vonatkozó előírások megtartásának ellenőrzésére szolgáló vizsgálat eredményeit összefoglaló jelentés a következőket tartalmazza az üzlet biztonsági őreivel kapcsolatos tájékoztatási előírások betartására vonatkozóan:
"Az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) korm. rendelet 23./A.§ értelmében "az üzlet biztonsági őrei a szolgálta teljesítése, továbbá az üzlet dolgozói  a munkavégzésük során tevékenységükkel nem sérthetik a vásárlók személyiségi jogait. A biztonsági szolgálta nevéről és székhelyéről, működésének vásárlókat érintő szabályairól a vevőket jól láthatóan tájékoztatni kell." E tájékoztató hiánya - illetve a tájékoztatás tartalmi hiányosságai - miatt 18 üzlettel szemben kellett eljárnunk. Szinte általánosnak mondható, hogy a biztonsági szolgálat székhelyéről, működésének szabályairól hiányzik a vásárlói tájékoztatás. Az idézett tájékoztatás meglétének szükségességét támasztja alá, hogy több panaszbejelentés érkezik a biztonsági szolgálatok tevékenységével kapcsolatban a felügyelőségekre, az üzletben a vásárlók könyvében is kifogásolják személyiségi jogaik megsértését a fogyasztók." 
	A Budapesti Fogyasztóvédelmi Felügyelőség igazgatója hivatalomhoz megküldött tájékoztató levelében azt az információt adta, hogy a hozzájuk - szóban vagy írásban - érkező vásárlói panaszok nyomán azért nem tett a felügyelőség intézkedést és azért nem indít szabálysértési eljárást sem, mert a bejelentések mindegyike magatartási, etikai kifogásokat tartalmazott. A felügyelőség tájékoztató leveléhez csatolt, egyedi panaszok vizsgálata során keletkezett iratokból  a következőket állapítottam meg: Az egyik ügyben a vásárló arról panaszkodott, hogy az egyik üzletben a pénztártól való távozás után az üzlet dolgozója és a biztonsági szolgálat egyik alkalmazottja becsületsértő módon jártak el vele szemben amikor azt a tényt próbálták tisztázni, hogy a vevő lopta-e a nála lévő árut, vagy valóban - úgy ahogy ő állítja - egy másik üzletben vásárolta. A panasz alapján a felügyelőség egyik munkatársa helyszíni ellenőrzést tartott az üzletben, ott megtekintette azt  a jegyzőkönyvet, amelyet a vitatott intézkedésről készítettek, majd az ellenőrzésről készített jegyzőkönyvben leírta, hogy  az üzlet dolgozóinak "felhívtuk a figyelmét vásárlókkal szembeni udvarias magatartásra". Egy másik panaszos amiatt fordult beadványával a felügyelőséghez, mert az üzletben ahol vásárolt, a biztonsági őr a többi vevő szeme láttára pakoltatta ki vele táskájának tartalmát, amit a panaszos rendkívül megalázónak tartott. A felügyelőség munkatársa ebben az esetben is ellenőrzést tartott az érintett üzletben és figyelmeztette a biztonsági őrt az udvarias magatartásra és a vásárlók személyiségi jogainak tiszteletben tartására. 
A felügyelőség igazgatója által egy másik panaszosnak írt levél kitért arra, hogy a biztonsági szolgálat vezetőjének nyilatkozata szerint a vizsgált esetben rutinellenőrzést tartottak, és ilyen esetekben mindig elnézést kérnek a vásárlóktól. Egy következő ügyben a felügyelőséghez forduló vásárló szintén azt sérelmezte, hogy a többi vásárló szeme láttára gyanúsították meg azzal, hogy lopott. A felügyelőség ellenőrzést végző dolgozója ebben az esetben is felhívta a biztonsági őr figyelmét az udvarias viselkedésre.
	A Pest Megyei Fogyasztóvédelmi Felügyelőség igazgatója által megküldött egyik ügy irataiból megállapítható, hogy a panaszos által - személyiségi jogainak megsértése miatt - kifogásolt intézkedést a felügyelőség nem találta jogszabálysértőnek, és véleménye szerint "amennyiben az eljáró biztonsági őr részéről bizonyítható rágalmazás és egyéb személyi sérelmet okozó magatartást észleltek, polgári peres úton érvényesíthetik jogaikat."  A Pest Megyei Felügyelőséghez érkezett másik beadványában panaszos a következőket sérelmezte: "A biztonsági szolgálat egyik alkalmazottja miután a jelzőberendezés tévesen hangosan megszólalt, (...) a többi vásárló füle hallatára beleüvöltött az adóvevőjébe: "Segítséget kérek! Tolvajt fogtunk!" N. elmulasztott még egyszer meggyőződni arról, hogy a jelző berendezés helyesen működik-e, azaz nem küldött át még egyszer engem a riasztóberendezésen. Durva hangon felszólított: "Azonnal kövesen a motozóhelyiségbe!" Felszólítását(...)  megtagadtam. Ezután erőszakot alkalmazott, mely otromba dulakodásba torkollott (...)"  A felügyelőség igazgatója az áruház által lefolytatott vizsgálat alapján arról tájékoztatta  a panaszost, hogy "a biztonsági szolgálat munkatársai hibát követtek el, akkor, amikor a riasztó jelzése után Önt nem küldték ás még egyszer az ellenőrző kapun. (...) A konkrét üggyel kapcsolatban Felügyelőségünk figyelmeztette az áruház felelős vezetőjét, és egyúttal körültekintőbb, megalapozottabb eljárásra hívtuk fel a figyelmet.

Az ügy jogszabályi háttere

1.) 1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
3. § (1) A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) E törvény alkalmazása szempontjából államigazgatási ügy minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási szerv az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot igazol, nyilvántartást vezet, vagy hatósági ellenőrzést végez.
Hatósági ellenőrzés
54. § E törvény rendelkezéseit a hatósági ellenőrzésre az e fejezetben szabályozott eltérésekkel kell alkalmazni.
55. § A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó feladatok végrehajtása érdekében hatósági ellenőrzést végez.
59. § (1) A közigazgatási szerv jogszabálysértés megállapítása esetén köteles a szükséges intézkedéseket megtenni, így különösen:
a) hatósági jogkörét e törvény szerint gyakorolni,
b) az ügyfél vagy a felettes (érdekképviseleti) szerv figyelmét felhívni a tapasztalt jogszabálysértésre,
c) más közigazgatási szervet intézkedés végett megkeresni,
d) fegyelmi, szabálysértési, polgári, büntető vagy egyéb eljárást kezdeményezni.
(2) A megkeresett szerv köteles a közigazgatási szerv megkeresését érdemben megvizsgálni és saját intézkedéséről vagy mellőzésének okáról a közigazgatási szervet harminc napon belül tájékoztatni.

2.) 1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról

A motozás
104. § (1) Tárgyi bizonyítási eszköz megtalálása érdekében a hatóság intézkedésére meg lehet motozni azt, akiről alaposan feltehető, hogy ilyen tárgyat tart magánál.
(2) A motozás előtt az érdekeltet fel kell szólítani, hogy a keresett tárgyat önként adja át.
(3) A motozást csak a megmotozottal azonos nemű végezheti és egyébként is csak ilyen személy lehet jelen.

3.) 1978. évi I. törvény a belkereskedelemről
33. § Az üzletekben jól látható és könnyen hozzáférhető helyen vásárlók könyvét kell elhelyezni. A vásárlók abba jegyezhetik be az üzlet munkájával kapcsolatos panaszaikat, közérdekű bejelentéseiket és javaslataikat. A vásárlót e jogának gyakorlásában megakadályozni vagy befolyásolni tilos. A bejegyzést érdemben meg kell vizsgálni és az intézkedésről a vásárlót tájékoztatni kell.

4.) 1997. évi CLV. törvény a fogyasztóvédelemről

2. § E törvény alkalmazásában:
e) Fogyasztó: az a személy, aki - gazdasági vagy szakmai tevékenység körén kívül - árut vesz, rendel, kap, használ, illetve akinek a részére a szolgáltatást végzik, továbbá, aki az áruval vagy szolgáltatással kapcsolatos tájékoztatás vagy ajánlat címzettje.
43. § A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség és a területi felügyelőségek
a) felügyelik a fogyasztóvédelmet érintő jogszabályok megtartását,
d) véleményezik a fogyasztókat érintő jogszabálytervezeteket, és kezdeményezik a jogszabály módosításokat,
f) piacfelügyeleti tevékenységük keretében ellenőrzik az áruk forgalmazására és a szolgáltatások nyújtására vonatkozó jogszabályok és hatósági előírások megtartását, vizsgálatot folytathatnak a fogyasztókat érintő ügyekben, fogyasztóvédelmi bírságot szabhatnak ki, kivéve, ha más hatóság azonos tényállás mellett már szabott ki bírságot,
h) figyelemmel kísérik a fogyasztókat érintő általános szerződési feltételeket,
i) intézik a fogyasztók minőségi kifogásaival és panaszaival kapcsolatos ügyeket,
o) ellátják mindazokat a feladatokat, amelyeket jogszabály feladat- és hatáskörükbe utal.

5.) 1998. évi IV. törvény a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól, a Személy-, Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamaráról
12. § (1) A személy- és vagyonvédelmi, illetve a magánnyomozói tevékenységet végző személy hatósági jogkörrel nem rendelkezik, a hatóság eljárását nem akadályozhatja.
14. § (1) A vagyonőr a megbízó közterületnek nem minősülő létesítményének őrzése során jogosult:
b) a területre belépő, az ott tartózkodó vagy onnan kilépő személyt csomag, illetve menet-, szállítási okmány bemutatására felszólítani, csomagját, járművét, valamint a szállítmányt ellenőrizni;
c) a jogsértő személyt magatartása abbahagyására felszólítani.
(2) A vagyonőr a megbízó ingóságát - a szerződés keretei között - az őrzött létesítmény területén kívül is védheti, ennek során az (1) bekezdésben meghatározott jogok illetik meg.
15. § (1) A személy- és vagyonőr tevékenysége gyakorlása során - e törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén - jogosult az intézkedésében érintett személyt felhívni kilétének igazolására. Ha az általa erre felkért személy önként és hitelt érdemlően nem igazolja kilétét, a személyazonosság megállapítására - indokolt esetben - igazoltatásra jogosult hatósági személyt kérhet fel.
(2) A személy- és vagyonőr jogosult a bűncselekmény elkövetésén tetten ért személyt a cselekmény abbahagyására felszólítani, a cselekmény folytatását megakadályozni, az elkövetőt elfogni és tőle a támadásra alkalmas eszközöket elvenni. Köteles azonban az elfogott személyt haladéktalanul a rendőrségnek vagy az ügyészségnek átadni, ha erre nincs mód, ezek valamelyikét értesíteni. Így kell eljárni a tetten ért személytől elvett, támadásra alkalmas eszközöket illetően is.
(3) A személy- és vagyonőr arányos mérvű kényszerítő testi erő alkalmazásával
e) a bűncselekmény elkövetésén tetten ért és elfogott személytől a támadásra alkalmas eszközt elveheti.

6.) 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről
A belkereskedelemről szóló 1978. évi I. törvény 40. §-ában foglalt felhatalmazás alapján a Kormány a következőket rendeli el:
23/A. § Az üzlet biztonsági őrei a szolgálat teljesítése, továbbá az üzlet dolgozói a munkavégzésük során tevékenységükkel nem sérthetik a vásárlók személyiségi jogait. A biztonsági szolgálat nevéről és székhelyéről, működésének vásárlókat érintő szabályairól a vevőket jól láthatóan tájékoztatni kell.

7.) 89/1998. (V. 8.) Korm. rendelet a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség szervezetéről, feladat- és hatásköréről, valamint a fogyasztóvédelmi bírság felhasználásáról
4. § (1) A Főfelügyelőség és a felügyelőségek feladat- és hatásköre az Fgytv. 43. §-ában foglaltakon kívül kiterjed:
a) a jogszabályban más szervek hatáskörébe utalt fogyasztóvédelmi feladat- és hatáskörök kivételével mindazon tevékenységekre vonatkozó jogszabályi és hatósági előírások megtartására, amelyek a fogyasztókat érintik,
f) a fogyasztók tájékoztatására vonatkozó jogszabályi előírások teljesítésére

8.) 218/1999. (XII. 28.) Korm. rendelet az egyes szabálysértésekről
13. § (1) Aki a személy- és vagyonőri, illetőleg magánnyomozói tevékenységet
a) engedély vagy a tevékenység személyes végzésére jogosító igazolvány nélkül, vagy
b) a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól, a Személy-, Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamaráról szóló törvény rendelkezéseinek megszegésével végzi,
százezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség, illetőleg a fogyasztóvédelmi felügyelőség hatáskörébe is tartozik.

A vizsgálat megállapításai
	Vizsgálatom céljának azon kérdés megválaszolását tekintettem, hogy okoz-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelmet illetve visszásságot a biztonsági szolgálatok tevékenységével kapcsolatos panasszal megkeresett fogyasztóvédelmi felügyelőség a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye szerves részeként értelmezhető tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben akkor, amikor a beadvány érdemi megvizsgálását illetve intézkedés megtételét arra hivatkozva tagadja meg, hogy a személyhez fűződő jog megsértését kifogásoló beadványok vizsgálata nem tartozik a hatáskörébe.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a fogyasztóvédelemről szóló törvény, illetve a törvény végrehajtásáról szóló kormányrendelet rendkívül széles körben vonja meg  a fogyasztóvédelmi felügyelőségek feladat- és hatáskörébe tartozó ügyek illetve tevékenységek körét. A fogyasztóvédelmi törvény 43. §-a szerint a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség és a területi felügyelőségek felügyelik a fogyasztóvédelmet érintő jogszabályok megtartását, intézik a fogyasztók panaszaival kapcsolatos ügyeket. A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség szervezetéről, feladat- és hatásköréről, valamint a fogyasztóvédelmi bírság felhasználásáról szóló 89/1998. (V. 8.) Korm. rendelet 4. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezés szerint a Főfelügyelőség és a felügyelőségek feladat- és hatásköre az Fgytv. 43. §-ában foglaltakon kívül kiterjed a jogszabályban más szervek hatáskörébe utalt fogyasztóvédelmi feladat- és hatáskörök kivételével mindazon tevékenységekre vonatkozó jogszabályi és hatósági előírások megtartására, amelyek a fogyasztókat érintik. Ezekből a rendelkezésekből az következik, hogy a felügyelőségek minden olyan beadvány kivizsgálása érdekében kötelesek eljárni, és az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezéseinek megfelelő eljárási cselekményeket megtenni, amelyek a fogyasztói érdekek védelmét célzó jogszabályok sérelmére engednek következtetni. A fogyasztói érdekek védelmét célzó jogszabályok köre tág, hogy ezek közé mi tartozik, azt a hatáskörét vizsgáló felügyelőségnek esetről, esetre kell eldöntenie. 
A fogyasztói érdekek védelmét célzó jogszabályok körének meghatározásánál kiindulópont lehet a fogyasztóvédelemről szóló törvény 2. §-a, amely szerint a törvény alkalmazásában fogyasztónak minősül az a személy, aki - gazdasági vagy szakmai tevékenység körén kívül - árut vesz, rendel, kap, használ, illetve akinek a részére a szolgáltatást végzik, továbbá, aki az áruval vagy szolgáltatással kapcsolatos tájékoztatás vagy ajánlat címzettje. Az alanyi szemlélet értelmében a fogyasztói érdekek védelmét célzó jogszabályok körébe tartozik minden olyan jogszabály, amely azon személyek jogainak és érdekeinek védelmére hivatott, amely személyek a törvény 2.§-a alapján fogyasztónak minősülnek. Ebben az értelemben ilyen jogszabályi rendelkezésnek minősül az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet 23/A. §-ában foglalt azon rendelkezés is, amely szerint az üzlet biztonsági őrei a szolgálat teljesítése, továbbá az üzlet dolgozói a munkavégzésük során tevékenységükkel nem sérthetik a vásárlók személyiségi jogait. A vizsgált jogszabályi körbe tartoznak ezért a Ptk-nak a személyhez fűződő jogok védelméről szóló azon rendelkezései is, amelyek szerint a személyhez fűződő jogokat mindenki köteles tiszteletben tartani. (75. § (1)), valamint hogy a személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti különösen (...) a személyes szabadság jogellenes korlátozása, a testi épség, az egészség, valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése. (76. §) 
Összességében tehát a fogyasztói jogok védelmét célzó jogszabályok körének meghatározásánál abból kell kiindulni, hogy abba minden olyan jogszabály besorolható, amely valamely személy fogyasztói mivoltából fakad, még akkor is ha az adott védelem a személyek meghatározott körét fogyasztói mivoltuktól függetlenül, egyébként is megilleti. Ilyen esetről van szó, amikor a személyhez fűződő jogok védelmét a Ptk. általánosságban deklarálja, ugyanakkor azt egy speciális jogviszonyban, egy alacsonyabb rendű jogszabály közvetlenül, további jogszabályok pedig közvetetten védelemre érdemesnek  minősítik. Összességében tehát megállapítható, hogy  a fogyasztóvédelmi felügyelőségek feladat- és hatáskörét nem kifejezett tételes rendelkezések között kell keresni, hanem a fogyasztóvédelmi törvény és a végrehajtásáról szóló kormányrendelet tág értelmezést lehetővé tevő hatásköri rendelkezései alapján a védett alany szempontjából kell megközelíteni. Voltaképpen adott szituációban együttesen a fogyasztók érdekeit szolgálja például az a két jogszabályi rendelkezés is, amelyek értelmében motozást  csak hatóság intézkedésére lehet végezni, akkor is csak tárgyi bizonyítási eszköz megtalálása érdekében, és csak akkor ha az illetőről alaposan feltehető, hogy ilyen tárgyat tart magánál, (A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 104. § (1) bekezdése) valamint az a jogszabályi rendelkezés amely szerint a vagyonőr a megbízó közterületnek nem minősülő létesítményének őrzése során jogosult a területre belépő, az ott tartózkodó vagy onnan kilépő személyt csomag, (...) bemutatására felszólítani, csomagját, (...) ellenőrizni. (a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi, tevékenység szabályairól szóló 1998. évi IV. törvény 14. § (1) bekezdése). A motozás olyan, az eljárás bármely szakaszában, külön határozat nélkül, bárkivel szemben alkalmazható kényszerintézkedés, amelynek a célja, az elrejtett tárgyi bizonyítási eszköz megszerzése. A motozás nem csupán a személymotozást jelenti - amikor az érintett személy ruházatát, testét, valamint a testén lévő tárgyakat vizsgálja meg a hatóság tagja -, hanem a személlyel lévő csomagok átvizsgálását is.
A két rendelkezésből összességében ugyanis az következik, hogy a vagyonőr által is elvégezhető csomag-átvizsgálást a motozástól az különbözteti meg, hogy az érintett személy önkéntes együttműködésének hiányában a vagyonőr erőszakkal nem teheti lehetővé a csomag tartalmának megismerését, míg a motozást végző hatóság erre is jogosult. 
A fenti széles értelmezést erősíti a törvényhez fűzött indoklás is. A fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény indokolása szerint a törvény megalkotásának egyik alapvető mozgatórugója az volt, hogy a javaslat előterjesztéséig nem volt megoldott a fogyasztói igények peren kívüli gyors, olcsó és hatékony érvényesítése. A törvény kidolgozása során az előterjesztők abból indultak ki, hogy a szabályozásnak és az intézményrendszernek biztosítania kell többek között a fogyasztók számára a hatékony és gyors jogorvoslat lehetőségét. A törvény hatálya a gazdálkodó szervezeteknek és a fióktelepeknek a Magyar Köztársaság területén végzett mindazon tevékenységére kiterjed, amelyek a fogyasztókat érintik vagy érinthetik. A hatály ezen funkcionális módon való megfogalmazása a törvény alkalmazási körét a fogyasztók érdekeinek minél szélesebb körű védelme érdekében a fogyasztói kapcsolatok egészére kiterjeszti. A törvény kimondja a hatáskörelvonás általános tilalmát, amely szerint a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség és a területi felügyelőségek hatásköre nem érintheti a jogszabályban más szervek hatáskörébe utalt fogyasztóvédelmi feladat- és hatásköröket.
A gyors és hatékony fogyasztói igényérvényesítés válik lehetetlenné, ha a fogyasztóvédelmi felügyelőségek a biztonsági szolgálatok tevékenységével kapcsolatos panaszok vizsgálatát a felügyelőségek feladat- és hatáskörére vonatkozó jogszabályokból le nem vezethető indokok alapján elutasítják. A Ptk-nak a személyhez fűződő jogok polgári jogi védelmének eszközrendszerére vonatkozó rendelkezései ugyanakkor nem kerülnek kollízióba a fogyasztóvédelmi állami szervezet-rendszer hatáskörére vonatkozó rendelkezésekkel, mert az előbbiekből semmiféle következtetés nem vonható le az utóbbira nézve. Azok az igények, amelyeket a Ptk. 84. §-a meghatároz, valóban csak bíróság előtt érvényesíthetőek,  ebből azonban nem következik, hogy a fogyasztóvédelmi feladatokat ellátó szervezet-rendszer saját feladatainak ellátása során államigazgatási eszközeivel ne biztosíthatna védelmet ugyanazon személyhez fűződő jogoknak, amelyeket a Ptk. szabályai, így annak 76.§-a meghatároz. A Ptk-ból csak a védett jogok körére és a polgári jogi védelmi eszköz-rendszerre nézve vonhatóak le következtetések, de az állam által ugyanezen jogok védelme érdekében létrehozott egyéb mechanizmusokra nézve nem.
	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." Az Alkotmánybíróság már számos határozatában foglalkozott a jogállamiság elve illetve jogbiztonság követelménye tartalmi kibontásával. Az Alkotmánybíróság határozataiból a jogállamiság illetve jogbiztonság követelményére vonatkozó és a jogalkalmazó szervekre is értelmezhető legfontosabb kritériumként a kiszámíthatóságra vonatkozó elvárás olvasható ki.
Ha valamely jogalkalmazói intézkedés, mulasztás, stb., az országgyűlési biztos  vizsgálatának szempontjából vélelmezhetően relevánsnak tekintett alkotmányos jog bármely részjogosítványára negatív kihatással van, akkor az adott alkotmányos joggal összefüggő sérelem már megállapítható. Ha a fogyasztóvédelmi felügyelőségek a biztonsági szolgálatok tevékenységével kapcsolatos panaszok vizsgálatát a felügyelőségek feladat- és hatáskörére vonatkozó jogszabályokból le nem vezethető indokok alapján elutasítják, az nyilvánvalóan sérti a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének részeként értelmezhető tisztességes eljáráshoz való jogot, mert megalapozatlan elutasításokhoz vezet.
	Az országgyűlési biztosok gyakorlatában alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság akkor állapítható meg, ha az ügyben érintett alkotmányos jog gyakorlása az Alkotmányt sértő korlátozást szenvedett, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a jogkorlátozás, ha nem az Alkotmány által megengedett célra irányul, illetve ha aránytalan, vagyis túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket. (Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a korlátozás akkor is, ha egyáltalán nem korlátozható (abszolút) jogot, illetve feltétlenül érvényesülni rendelt elvet vagy tilalmat érint. Ez utóbbi fordulatnak azonban a konkrét esetben nincs jelentősége.)
	Nem tekinthető alkotmányos cél által vezéreltnek és ezért alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben (Alkotmány 2.§ (1) bekezdés) a fogyasztóvédelmi felügyelőség által hozott, , amely a olyan hatáskör hiányára alapozott elutasító hatósági döntés, amely a biztonsági szolgálatok vásárlókkal szembeni intézkedéseivel kapcsolatos panaszokat azon indok alapján tekinti hatáskörön kívül eső kérdésnek, hogy a személyhez fűződő jogok védelme érdekében a panaszos bíróság előtt pert indíthat, vagy hogy a panasz lényegében erkölcsi jellegű kifogásokat tartalmaz, ezért jogi szempontokból nem vizsgálható. Alkotmányos cél által nem igazolható és ezért visszásságot okoz minden olyan hatáskör hiányára alapozott döntés, amelynek indoka a fogyasztóvédelmi felügyelőségek feladat- és hatáskörére vonatkozó rendelkezésekkel ellentétes.

Ajánlás
	Élve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20.§-ában foglalt jogkörömmel, felkérem a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség főigazgatóját, hogy a feltárt visszásság jövőbeni elkerülése érdekében hívja fel az összes megyei fogyasztóvédelmi felügyelőség igazgatóját a jelentés megállapításainak figyelembe vételére és a biztonsági szolgálatokkal kapcsolatos panaszok intézésének módosítására. Kérem továbbá, hogy a felhívás tartalmáról tájékoztasson.

Budapest, 2000. augusztus 1.

Gönczöl Katalin